Справа № 280/2082/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

29 травня 2019 рокуСправа № 280/2082/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Семененко М.О., розглянувши клопотання Приватного підприємства «ВЛ-АГРО 2006» про забезпечення позову у справі

за позовом Приватного підприємства «ВЛ-АГРО 2006» (72312, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Бейбулатова, буд.13 кв.12; )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.25; )

про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ВЛ-АГРО 2006» (далі позивач, заявник), до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі відповідач) в якому позивач просить суд скасувати повністю дві постанови про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС та №ЗП 652/575/АВ/П/ІІІ-2ФС за підписом заступника начальника головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.

Ухвалою суду від 27.05.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 24.06.2019.

28.05.2019 до суду надійшло клопотання Приватного підприємства «ВЛ-АГРО 2006», в якому позивач просить суд:

1) зупинити дію постанови Державної виконавчої служби про накладення арешту на рахунки позивача у ЗАП.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», М. ЗАПОРІЖЖЯ МФО 313399 р/р НОМЕР_1 , також у AT «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», М. КИЇВ МФО 380805 р/р 9.

2) зупинити виконавчі провадження ВП №59082302, ВП№59082320 від 13.05.2019 року, відкриті на підставі двох постанов про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС та №ЗП 652/575/АВ/П/ІІІ-2ФС за підписом заступника начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.

3) заборонити Мелітопольському міськрайонному відділу ДВС Головного територіального управління в Запорізькій області вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 16.05.2019 отримав постанови від 13.05.2019 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанов про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС та №ЗП 652/575/АВ/П/ІП-2ФС. 22.05.2019 заявника повідомили, що його рахунки у ЗАП.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», М. ЗАПОРІЖЖЯ МФО 313399 р/р НОМЕР_1 , також у AT «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», М. КИЇВ МФО 380805 р/р НОМЕР_2 , заблоковані Державною виконавчою службою. Заявник вказує, що у зв`язку з діями виконавчої служби, підприємство не може заплатити податки та заробітну плату, тому що коштами, які надходять на його рахунки, неможливо розпоряджатися. Внаслідок цього неможливо виконати договірні зобов`язання перед клієнтами підприємства, що призведе до банкрутства підприємства та звільнення співробітників.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що така заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18.

Суд при розгляді заяви також враховує, що нормами ст.8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17.07.2008 по справі Салах Ших проти Нідерландів («SALAH SHEEKH v. THE NETHERLAND», заява № 1948/04, пункт 153), ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Предметом позову в справі №280/2082/19 є постанови Головного управління Держпраці про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС від 12.03.2019 в сумі 250380,00 грн. та №ЗП 652/575/АВ/П/ІП-2ФС від 12.03.2019 у сумі 4173,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013 №509 передбачено, що не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України).

Згідно з п.7 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон України «Про виконавче провадження») підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 вказаного Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

З доданих до клопотання матеріалів судом встановлено, що у Мелітопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавчі провадження з примусового виконання постанов Головного управління Держпраці про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС та №ЗП 652/575/АВ/П/ІП-2ФС, в межах яких 14.05.2019 заступником начальника відділу Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Садомовою Н.В. винесені постанови про арешт коштів боржника.

Отже, судом встановлено, що розпочато примусове виконання постанов Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС та №ЗП 652/575/АВ/П/ІП-2ФС, які позивач вважає протиправними та оскаржує в судовому порядку в межах розгляду даної справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання чинності рішенням у справі внаслідок вчинення державним виконавцем виконавчих дій на підставі оскаржуваних постанов відповідача, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позовних вимог.

Статтею 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною 6 статті 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує співмірність вимог у заявленому клопотанні про забезпечення позову, заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення адміністративного позову, позивач просить суд, крім іншого, зупинити виконавчі провадження ВП №59082302, ВП№59082320 від 13.05.2019 року, відкриті на підставі двох постанов про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС та №ЗП 652/575/АВ/П/ІІІ-2ФС за підписом заступника начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О., та заборонити Мелітопольському міськрайонному відділу ДВС Головного територіального управління в Запорізькій області вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

На думку суду, позивачем обрано не належний спосіб захисту порушеного права, який стосується спірних правовідносин, оскільки суд не може втручатись у правовідносини, які не відбулись, а лише можуть виникнути у майбутньому.

Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках передбачених, зокрема пунктом 2 (зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа), - до розгляду питання по суті.

Таким чином, відповідно до наведених правових норм, суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірних постанов про накладення штрафу унеможливить здійснення органами державної виконавчої служби заходів примусового виконання рішення згідно з прямою вказівкою закону, а тому об`єктивно відсутня необхідність застосування такого заходу забезпечення вказаного позову, як заборона органами примусового виконання рішень вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Отже, з урахуванням статті 151 КАС України належним способом забезпечення позову в даних правовідносинах є зупинення стягнення на підставі виконавчих документів Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС від 12.03.2019 та №ЗП 652/575/АВ/П/ІП-2ФС від 12.03.2019 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Крім того, щодо обраного заявником способу захисту шляхом зупинення дії постанови Державної виконавчої служби про накладення арешту на рахунки позивача у ЗАП.РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», М. ЗАПОРІЖЖЯ МФО 313399 р/р НОМЕР_1 , також у AT «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», М. КИЇВ МФО 380805 р/р НОМЕР_2 , суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі.

Оскільки постанови Мелітопольському міськрайонному відділу ДВС Головного територіального управління в Запорізькій області від 14.05.2019 про накладення арешту на рахунки позивача не є предметом оскарження в даній справі, в задоволенні клопотання про забезпечення позову у вищезазначений спосіб необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 652/575/АВ/П/ТД-1ФС від 12.03.2019 та на підставі постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 652/575/АВ/П/ІП-2ФС від 12.03.2019 до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду адміністративної справи №280/2082/19.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.156 КАС України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч.8 ст.154 КАС України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 29.05.2019

Суддя М.О. Семененко