Справа № 1140/3179/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3179/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року (головуючий суддя - Пасічник Ю.П.) про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Васильовича,

Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Васильовича (далі - Відповідач-1) та Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (далі - Відповідач-2) в якому просила суд:

- поновити строк на оскарження постанови Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Васильовича №74/2018-Он від 01.08.2018 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.96 КУпАП, визнавши причину його пропуску поважною;

- визнати дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Васильовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.96 КУпАП - неправомірними;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Васильовича №74/2018-Он від 01.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст.96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн. (штраф в подвійному розмірі 20400 грн. на підставі ст.308 КУпАП);

- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн. - припинити.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року по справі №1140/3179/18 відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Подгорецького Василя Васильовича та Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 1-2).

Позивач - ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку (а.с. 23-27).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до Кіровоградського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем є публічно-правовими, а справи зі спорів, що виникають між суб`єктами цих відносин, є адміністративними.

Відповідачем-2 - Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд у задоволенні апеляційної скарги Позивача відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

22 травня 2019 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшло письмове клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, за наявними у справі матеріалами.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали суду, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки, спір у даній справі підлягає вирішенню загальним місцевим судом за правилами, що визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України є підстави для відмови у відкритті провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом у даній справі слугувало притягнення Відповідачем-1 останньої до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги у даній справі відносяться безпосередньо до адміністративних спорів, визначених п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України та мають розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним судом, а не окружним адміністративним судом.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача про необхідність розгляду Кіровоградським окружним адміністративним судом позовної вимоги про визнання неправомірними дій Відповідача-1 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.96 КУпАП, оскільки оскаржувані дії Відповідача-1 є діями суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів, також звертає увагу на те, що суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Zand проти Австрії зазначив, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (п.п.24-25 рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України).

Правила передачі справ з одного суду до іншого суду визначають норми ст. 29 КАС України.

Однак, вказаними нормами законодавець не врегулював питання передачі справ за правилами предметної підсудності.

Разом з тим, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правильно зазначено про право позивача на оскарження постанови про адміністративне правопорушення до місцевого загального суду як адміністративного.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 у даній справі Кіровоградським окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час відмови у відкритті провадження правильно застосував норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції у даній справі про відмову у відкритті провадження від 21 листопада 2018 року по справі №1140/3179/18 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року по справі №1140/3179/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 27 травня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова