Справа № 757/19886/16-а
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за кордон.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в органах прокуратури України, починаючи з червня 2013 року із здійсненням компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну її нарахування та виплати. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 вказану постанову залишено без змін.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27.04.2017 в задоволені заяви Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про роз`яснення постанови Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2016 відмовлено.

Надалі Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України повторно звернулось до суду з заявою про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2018 відмовлено в задоволенні заяви начальника Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про роз`яснення постанови Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2016 (ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2018 було виправлено описку в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2018, шляхом внесення відповідних виправлень в текст ухвали).

Не погоджуючись з ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2018, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення про відмову в роз`ясненні постанови суду та задовольнити апеляційну скаргу.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що хоча апелянт вже звертався із заявою про роз`яснення судового рішення, проте заява про роз`яснення, яка подана повторно містить інші підстави та мотиви, а відтак підлягає задоволенню.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, заявник просить роз`яснити постанову Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2016, оскільки постанова незрозуміла та викликає ускладнення щодо її виконання, а саме роз`яснити відносно способу виплати пенсії, визначення періоду та розрахунку суми компенсації відповідно до вимог закону.

Так, як вказано вище, постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2016 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за кордон та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в органах прокуратури України, починаючи з червня 2013 року із здійсненням компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням терміну її нарахування та виплати. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 вказану постанову залишено без змін.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року в задоволені заяви Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про роз`яснення постанови Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2016 року у справі № 2-19886/12 відмовлено.

Із змісту заяви Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про роз`яснення судового рішення, яка надійшла до суду першої інстанції 20.06.2018, вбачається, що для відповідача незрозумілим є саме спосіб виплати пенсії, визначення періоду та розрахунку суми компенсації відповідно до вимог закону.

Приписами ч. 1 ст. 254 КАС України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

У відповідності до ч. 2 ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд першої інстанції вірно вказав, що передбачений вищенаведеною нормою права порядок, тобто роз`яснення рішення - це найбільш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Крім того, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Дослідивши текст постанови Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2016, колегія суддів дійшла висновку, що він є чітким та зрозумілим, постанова не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, а отже підстав для роз`яснення постанови суду не вбачається.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо незрозумілості періоду обчислення компенсації втрати частини доходів та порядку виплати, позаяк з вищевказаної постанови чітко вбачається визначений період (з червня 2013 року). При цьому, колегія суддів звертає увагу, що порядок проведення перерахунку пенсії визначається законами та нормативно-правовими актами України, якими повинен керуватись орган Пенсійного фонду при здійсненні призначення нарахування, перерахунку пенсійних виплат.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи позивача стосовно того, що неодноразове звернення до суду із заявами про роз`яснення судового рішення свідчить про затягування або ухилення від належного та своєчасного виконання останньої, та є проявом бездіяльності.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 254, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя В.П. Мельничук

Суддя І.О. Лічевецький