Справа № 120/1040/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 травня 2019 р. Справа № 120/1040/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Тетяни Юріївни

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Виробничо-комерційного підприємства «Росита» (вул. Механізаторів, б. 1, с. Іванів, Калинівський р-н., Вінницька обл., 22432)

до: Державної служби геології та надр України (вул. А. Цедіка, б. 16, м. Київ, 03057)

про: визнання частково протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Виробничо-комерційне підприємство «Росита» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, наданого позивачеві.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем 12.04.2016 року було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6119 з метою видобування (промислової розробки) мінеральних вод Холоневського родовища (Свердловина - № 70) терміном дії до 12.04.2036 року. У період з 18.07.2018 року по 20.07.2018 року посадовими особами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю відповідача проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, за наслідками якої складено акт № 06-06/26/2018-21п (119) від 20.07.2018 року, яким зафіксовано 4 пункти порушень та одночасно складено припис № 597-14/06, яким зобов`язано позивача у строк до 31.08.2018 року усунути виявлені порушення та подати в письмовій формі контролюючому органу матеріали, які підтверджують факт усунення порушень. Не погоджуючись з результатами перевірки позивачем було подано зауваження та заперечення до акту перевірки, у яких заперечувало проти усіх перелічених в акті пунктів порушень з наданням відповідних підтверджуючих матеріалів. Наказом відповідача № 443 від 26.11.2018 року «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів» (додаток № 2), розміщеним на офіційному сайті відповідача, зупинено дію спеціального дозволу № 6119 наданого позивачеві на користування надрами з метою (промислової розробки) Холоневського родовища (Свердловина - № 70) мінеральних вод. Підставою зупинення вказано пп. 1, 4 п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами» № 6615 від 30.05.2011 року. З метою з`ясування причин зупинення дії дозволу позивачем направлено на адресу відповідача запит на інформацію, у відповідь на який, відповідач надав документи, на підставі яких прийнято рішення про зупинення дії дозволу. Так, причиною зупинення дії дозволу є подання Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю відповідача № 933-14/06 від 25.09.2018 року, згідно якого контролюючий орган не погоджується із зауваженнями позивача щодо безпідставності п. 1 та 2, зазначених в акті перевірки. Позивач з такими діями відповідача не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 28.03.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись одноособово суддею Маслоід О.С. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 23.04.2019 року.

У судовому засіданні 23.04.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі, відповідач представника не направив, належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки у судове засідання повідомлено не було. Ухвала суду про відкриття провадження у справі та повістка направлялися відповідачеві за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачеві повернулося до суду разом з відміткою «вручено за довіреністю 05.04.2019 року».

За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Розгляд справи відкладено на 15.05.2019 року.

24.04.2019 року за вх. № 22779 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він вважає доводи позивача необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. З метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр відповідач здійснює державний геологічний контроль, механізм проведення якого регулюється Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У період з 18.07.2018 року по 20.07.2018 року Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин позивачем. Перевірка проводилась відповідно до норм Кодексу України про надра та відповідно до норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та на підставі наказу № 207 від 08.06.2018 року та відповідно до направлення на проведення перевірки № 544-14/06 від 09.07.2018 року. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки № 06-06/26/2018-21/п (119) від 20.07.2018 року, яким встановлено порушення у сфері видобування корисних копалин та раціонального використання надр. У зв`язку з зазначеними обставинами Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 20.07.2018 року складено припис № 597-14/06, яким позивача зобов`язано у строк до 31.08.2018 року усунути порушення, виявлені під час перевірки. У встановлений строк позивач (надрокористувач) порушення не усунув, вимог, зазначених у приписі, не виконав, припис не оскаржував. Тому, 25.09.2018 року Центральним міжрегіональним відділом ДДГК направлено на адресу відповідача подання № 933-14/06 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року та зазначено, що 25.09.2018 року позивачем не усунуто в повній мірі порушень вимог законодавства у сфері надрокористування. Відповідачем розглянуто питання щодо зупинення дії дозволу ( спірний наказ № 443 від 26.11.2018 року). За результатами розгляду, відповідачем прийнято рішення зупинити дію вищезазначеного дозволу та надано надрокористувачеві строк 30-ть днів для усунення порушень, про що надрокористувача було повідомлено шляхом направлення на його юридичну адресу листа вих. № 24325/03/14-18 від 04.12.2018 року (отримано 11.12.2018 року), однак станом на час розгляду справи, доказів усунення порушень позивачем надано не було.

10.05.2019 року до суду надана відповідь позивача на відзив відповідача, згідно якої позивач зазначає, що ним усунені всі 4 порушення, які вказані у приписі та акті перевірки. Відповідач у своєму поданні вже вказав про наявність лише 2 порушень, а не 4, як зазначено у відзиві. Відповідач необгрунтовано не приймає до уваги докази позивача щодо усунення порушень. Зупинення дії спеціального дозволу має наслідком зупинення усіх робіт з користування надрами, що фактично призводить до повного припинення діяльності позивача.

У судовому засіданні 15.05.2019 року представником позивача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Про причини неявки у судове засідання повідомлено не було. Розгляд справи відкладено на 27.05.2019 року.

У судове засідання 27.05.2019 року представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Про причини неявки у судове засідання повідомлено не було.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

12.04.2016 року позивачеві надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6119 з метою видобування підземних мінеральних природних столових вод для промислового розливу Холоневського родовища (свердловина № 70). Невід`ємною частиною вказаного дозволу є угода № 6119 від 12.04.2016 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, укладена між позивачем та відповідачем.

У період з 18.07.2018 року по 20.07.2018 року відповідачем згідно повідомлення про проведення планової перевірки та на підставі направлення на проведення перевірки № 544-14/06 від 09.07.2019 року була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин позивачем.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 06-06/26/2018-21/п (119) від 20.07.2018 року, в якому вказані виявлені порушення, зокрема: відсутній акт передачі Холоневського родовища (свердловини № 70) підземних мінеральних столових вод у промислове освоєння; межі зон санітарної охорони не погоджені у встановленому порядку; геологічне (гідрогеологічне) обслуговування не проводиться; не проведено періодичну державну метрологічну повірку контрольно-вимірювального приладу (лічильника).

Одночасно відповідачем складено припис № 597-14/06, в якому також зафіксовані вказані вище порушення та надано позивачеві строк до 31.08.2018 року для усунення виявлених порушень.

25.07.2018 року за вих. № 03 позивачем надані зауваження та заперечення до акту перевірки № 06-06/26/2018/п (119) від 20.07.2018 року, в яких зазначено наступне.

Щодо відсутності акту передачі Холоневського родовища (свердловина № 70) підземних мінеральних столових вод у промислове освоєння, позивач повідомив наступне. У відповідності до вимог Порядку передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 14.02.1995 року, спільним наказом № 1 позивача та ТОВ «Пласт» прийнято рішення про створення міжвідомчої комісії для передачі у промислове освоєння Холоневського родовища (свердловина № 70) підземних мінеральних природних столових вод. До міжвідомчої комісії у відповідності до вимог Порядку включаються представники органів геологічного контролю та гірничого нагляду (за згодою). На адресу відповідача та Управління Держпраці у Вінницькій області було надіслано лист № 07/04 від 10.04.2018 року з клопотанням направити уповноважених представників для участі у міжвідомчій комісії з передачі Холоневського родовища у промислове освоєння на 03.05.2018 року 10 год. 00 хв. за адресою розташування свердловини № 70 Холоневського родовища, а також надати відомості про представників (посада, ПІБ), які направляються для участі у міжвідомчій комісії (для підготовки форм документів). Відповідач отримав зазначений лист 16.04.2018 року, однак станом на 03.05.2018 року жодної інформації щодо направлення представників для участі у міжвідомчій комісії на адресу позивача не надходило. У визначений час для участі в роботі міжвідомчої комісії представники геологічного контролю не прибули. З огляду на це та з урахуванням того, що про дату, час та місце представники геолконтролю були належним чином повідомлені, представниками позивача, ТОВ «Пласт» та представником Держпраці у Вінницькій області було проведено передачу в промислове освоєння Холоневського родовища (свердловина № 70) за відсутності представників геологічного контролю та складено відповідний акт № 1 від 03.05.2018 року про передачу Холоневського родовища (свердловина № 70) підземних мінеральних природних столових вод у промислове освоєння із відповідними додатками.

Що стосується того, що межі зон санітарної охорони не погоджені в установленому порядку, позивач зазначив, що під час проведення перевірки ним було надано копію рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27.12.2016 року, яке набрало законної сили 06.01.2017 року. І яким встановлено, що «…оскільки в районі розташування свердловини № 70 Холоневського родовища відсутні водозабори для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб, а води самої свердловини № 70 не передбачено використовувати для централізованого водопостачання населення, лікувальних чи оздоровчих потреб, встановлення ЗСО для свердловини № 70 законодавством не передбачено».

З приводу не проведення геологічного (гідрегеологічного) обслуговування, позивач вказав, що в акті перевірки йдеться про порушення вимог ст. 37 і 38 Кодексу України про надра, що не відповідає дійсності, оскільки зазначені статті регулюють питання проведення геологічного вивчення, в той час як позивачем ведуться роботи з експлуатації детально розвіданого родовища.

Щодо того, що не проведено періодичну державну метрологічну повірку контрольно-вимірювального приладу (лічильника) позивач зазначив, що перевіркою встановлено наявність опломбованого лічильника на свердловині № 70, а при перевірці надано паспорт лічильника у якому зроблено відмітку про повірку від 12.05.2016 року.

25.09.2018 року Центральним міжрегіональним відділом направлено подання № 933-14/06 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, у якому зазначено про наявність порушень позивачем лише щодо відсутності акту передачі Холоневського родовища (свердловина № 70) підземних мінеральних столових вод у промислове освоєння та межі зон санітарної охорони не погоджені в установленому порядку.

26.11.2018 року відповідачем прийнято наказ № 443 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів». Додатком 2 до вказаного наказу визначений перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дія яких зупинена. Згідно п. 19 переліку зазначений дозвіл № 6119 від 12.02.2016 року, виданий позивачеві.

04.12.2018 року відповідач листом повідомив позивача про те, що наказом № 443 від 26.11.2018 року зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року. Одночасно позивачеві надано 30 календарних днів для усунення порушень.

11.12.2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою надати публічну інформацію, зокрема: наказ відповідача № 443 від 26.11.2018 року про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів у повному обсязі, а також додаток № 2 до цього наказу; пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол № 11/2018 від 16.11.2018 року); подання Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю відповідача про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року наданого позивачеві з метою видобування мінеральних столових вод Холоневського родовища (свердловина № 70) Вінницької області; інші документи (подання, висновки, пропозиції, рекомендації тощо), на підставі яких прийнято рішення про зупинення дії спеціального дозволу № 6119 від 12.04.2016 року на користування надрами з метою видобування мінеральних столових вод Холоневського родовища (свердловина № 70) Вінницької області.

27.12.2018 року відповідачем на адресу позивача було надано витребувані ним документи.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.4 Кодексу України про надра (далі - Кодекс) надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

В ч. 1 ст. 11 Кодексу визначено, що державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року № 1174 (далі - Положення № 1174).

Відповідно до пп. 9, 10 п. 4 Положення № 1174 Держгеонадра України, відповідно до покладених на неї завдань, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Крім того, згідно з пп. 12 п. 4 Положення № 1174 Держгеонадра України, відповідно до покладених завдань, здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Кодексу надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін визначає Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).

В ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарювання» передбачено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру, зокрема, в разі здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Відповідно до п. 22 Порядку № 615 дія дозволу зупиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; 3) підпункт 3 пункту 22 виключено; 4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища; 5) наявності підстав, передбачених Законом України "Про санкції"; 6) наявності підстав, передбачених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля"; 7) неотримання висновку з оцінки впливу на довкілля у випадках отримання дозволу на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ).

Згідно з ч. 8 ст. 16 Кодексу переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Ст. 25 Кодексу встановлено, що права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України. Збитки, завдані порушенням прав користувачів надр, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Кодексу, у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби. Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр роботи, передбачені дозволом. Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання судом незаконним зупинення дозволу, строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

П. 25 Порядку № 615 передбачено, що накази органу з питань надання дозволу про зупинення, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Системний аналіз норм свідчить, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Це право вони реалізують шляхом надання відповідних дозволів на користування землею, її надрами, атмосферним повітрям, водними та природними ресурсами.

В свою чергу, користувачі, що отримали відповідний дозвіл повинні використовувати їх у порядку, спосіб та межах, визначених чинним законодавством. У випадку ж недотримання користувачами встановлених правил, орган державної влади, що видав дозвіл на використання природного ресурсу має право зупинити його дію або ж й зовсім анулювати дозвіл на використання. Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку.

Зазначена норма спрямована на захист інтересів надрокористувачів шляхом надання їм права вимагати (шляхом надання/висловлення письмової незгоди) від уповноваженого органу судової, а не адміністративної процедури припинення права користування надрами. При цьому, законом презюмується, що саме судовий порядок є додатковою гарантією ефективного захисту прав надрокористувача, що і було забезпечено позивачем у цій справі шляхом звернення до суду.

Суд зазначає, що п. 4 Положення № 1174 передбачено виключний перелік завдань покладених на Державну службу геології та надр України. Згідно вказаного переліку останній зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами.

Вирішуючи питання про зупинення права користування надрами орган державної влади, що видав дозвіл, повинен переконатися у дійсності наявних порушень у користуванні надрами та підстав для такого зупинення. В іншому випадку, за відсутності підстав для зупинення права користування надрами буде незаконним та порушуватиме права користувачів.

Судом встановлено, що в акті перевірки зазначено про 4 порушення позивача.

Щодо відсутності у позивача акту передачі Холоневського родовища (свердловини № 70) підземних мінеральних столових вод у промислове освоєння.

Відповідно до ст. 40 Кодексу розвідані родовища корисних копалин, у тому числі техногенні, або їх ділянки, запаси корисних копалин яких оцінено, включаються до Державного фонду родовищ корисних копалин і передаються для промислового освоєння в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умови передачі для промислового освоєння розвіданих родовищ корисних копалин, у тому числі техногенних, або їх ділянок, запаси корисних копалин, яких оцінені та визнані підготовленими до промислового освоєння Державною комісією по запасах корисних копалин і які включені до державного фонду родовищ корисних копалин, визначені Порядком передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння, затвердженим Кабінетом Міністрів України № 114 від 14.02.1995 року.

Вказаним Порядком закріплено, що для передачі родовища корисних копалин у промислове освоєння спільним наказом підприємства, яке проводило геологорозвідувальні роботи, та підприємства, яке приймає родовище в промислове освоєння, утворюється міжвідомча комісія. До складу міжвідомчої комісії включаються представники підприємства, яке проводило геологорозвідувальні роботи, підприємства, яке приймає родовище, та представники органів державного геологічного контролю і державного гірничого нагляду (за згодою). Головою міжвідомчої комісії призначається представник підприємства, яке приймає родовище. Міжвідомча комісія здійснює свою роботу, як правило, безпосередньо на об`єкті, що передається, і має право одержувати від підприємства, яке проводило розвідку родовища, всю необхідну документацію з результатами геологорозвідувальних робіт, проведених на об`єкті.

Передача родовищ корисних копалин, у тому числі техногенних, або їх ділянок оформлюється актом, який підписується головою та всіма членами міжвідомчої комісії. До акта додаються довідки, протоколи, описи та інші документи, зазначені в пункті 3 цього Порядку. Наявність суперечностей між членами міжвідомчої комісії фіксується актом.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку контроль за дотриманням вимог цього Порядку, правильністю та своєчасністю передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння здійснюють у межах своєї компетенції Держгеонадра та її органи на місцях.

Позивачем на адресу відповідача було направлено клопотання з проханням направити уповноважених представників відповідача для участі у міжвідомчій комісії з передачі Холоневського родовища у промислове освоєння. Вказане повідомлення відповідачем було отримане, проте представники так і не були направлені для участі у міжвідомчій комісії. Вказане свідчить про непрофесійне ставлення відповідача до виконання своїх службових обов`язків, а також про зловживання своїм службовим становищем.

Хоча вказаним порядком і закріплено те, що акт повинен бути підписаний всіма сторонами, проте він не містить вказівки, що у разі відсутності хоча б одного з підписів він вважається недійсним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність вказаного порушення зі сторони позивача.

Ще одним порушенням відповідач визначив непогодження меж зони санітарної охорони.

Суд, у даному випадку, бере до уваги постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 27.12.2016 року у справі № 132/3356/16-а, яка набрало законної сили 06.01.2017 року, за адміністративним позовом позивача до Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення № 711 9-ї сесії 7-го скликання Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 13.10.2016 року про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою із встановлення зони санітарної охорони.

Даною постановою встановлено, що у відповідності до ст. 93 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Режим зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, зона санітарної охорони встановлюється лише у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб.

Такі ж підстави для встановлення зони санітарної охорони визначені і в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів» № 2024 від 18.12.1998 року.

Таким чином, оскільки в районі розташування свердловини № 70 Холоневського родовища відсутні водозабори для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб, а води самої свердловини № 70 не передбачено використовувати для централізованого водопостачання населення, лікувальних чи оздоровчих потреб, встановлення зони санітарної охорони для свердловини № 70 законодавством не передбачено.

Згідно п. 4 постанови Кабінету міністрів України № 2024 від 18.12.1998 року «Про правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів» зони санітарної охорони поверхневих та підземних водних об`єктів входять до складу водоохоронних зон і поділяються на три пояси особливого режиму.

Проект землеустрою із встановлення зони санітарної охорони, в свою чергу, передбачає віднесення земель в межах поясів зони санітарної охорони до земель природоохоронного призначення із встановлення обмеження (обтяження) щодо використання земельних ділянок в межах поясів зони санітарної охорони. При цьому у 2-й і 3-й пояс зони санітарної охорони свердловини № 70 потрапляють численні приватні землеволодіння мешканців с. Іванів, для яких у разі встановлення зони санітарної охорони потрібно буде встановити обмеження щодо використання земельних ділянок без визначених на це законних підстав.

Згідно ст. 46 Земельного кодексу України до земель іншого природоохоронного призначення належать земельні ділянки, в межах яких є природні об`єкти, що мають особливу наукову цінність.

Таку цінність мають джерела призначені для централізованого водопостачання населення, а також джерела водопостачання, які використовуються для лікувальних чи оздоровчих потреб. Однак, води свердловини № 70 не мають лікувальних властивостей і не використовуються для централізованого водопостачання населення, в зв`язку з чим для свердловини № 70 законом не передбачена організація спеціального охоронного режиму та встановлення обмежень для суміжних землекористувачів і землевласників.

Суд також не прийняв до уваги посилання позивача на особливі умови спеціального дозволу на користування надрами, як на підставу для розроблення проекту землеустрою і встановлення меж ЗСО, оскільки така умова дозволу не ґрунтується на визначених законом підставах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем були вжиті усі необхідні заходи щодо встановлення меж зони санітарної охорони, відповідно, у даному випадку, не може вестись мова про наявність порушення зі сторони позивача щодо непогодження межі зон санітарної охорони.

Наступними порушеннями зазначено: не проведення геологічного (гідрогеологічного) обслуговування та не проведення періодичної державної метрологічної повірки контрольно-вимірювального приладу (лічильника).

Вказані порушення були відсутні у поданні Центрального міжрегіонального відділу № 933-14/06 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року. Тобто, з наведеного вбачається, що на момент прийняття рішення про зупинення дії дозволу відповідач вважав, що вказані порушення позивачем усунені.

Але суд додатково зазначає про наступне.

Позивачем у судовому засіданні були надані договори № 773гідро від 27.07.2018 року та № 25гідро від 29.01.2019 року, за якими на замовленням позивача гідрогеологічне обслуговування здійснювало товариство з обмеженою відповідальністю дослідно-виробниче мале підприємство «Пласт». На виконання вказаних договорів позивачем надані: рахунки, платіжні доручення, акти здачі-приймання виконаних робіт.

У ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» закріплено. що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 04.06.2015 року періодичній повірці підлягають, зокрема лічильники води.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 року «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», на засоби вимірювальної техніки такі як лічильники води встановлено міжповірочний інтервал 4 роки, після закінчення якого вони підлягають періодичній повірці.

У судовому засіданні представником позивача був наданий паспорт на лічильник води, згідно якого остання повірка лічильника була здійснена 12.05.2016 року, за якою було зроблено висновок про придатність лічильника.

Зазначені обставини підтверджують відсутність вказаних порушень.

З наведеного вбачається, що на момент прийняття спірного наказу про зупинення дії спеціального дозволу, виданого позивачеві, були відсутні порушення, через не усунення яких відповідачем прийнято таке рішення.

Окремо суд зазначає, що безпідставне зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, наданого позивачеві, є безпосереднім порушенням його майнових прав, адже у рішенні від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини cправа «Тре Тракторер Актіболаґ» проти Швеції» (Tre Traktцrer Aktiebolag v. Sweden), серія A, № 159 суд зазначив, що до поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу віднесене також інше «майно», що «становить економічну цінність», зокрема, необхідні для здійснення підприємницької діяльності дозволи чи ліцензії.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У п. 167 рішенні Європейського суду з прав людини cправа «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність порушень позивачем вимог законодавства, які були виявлені під час державного геологічного контролю, а від так про наявність підстав для визнання протиправним наказу відповідача № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, наданого позивачеві. Більш того, суд наголошує на тому, що на момент проведення перевірки та прийняття спірного наказу вказані порушення були відсутні.

Що стосується вимоги позивача скасувати наказ відповідача № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року наданого позивачеві, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Позовна вимога щодо скасування наказу відповідача № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року наданого позивачеві є похідною від першої позовної вимоги. Адже задоволення першої позовної вимоги, має своїм наслідком задоволення другої.

З огляду на те, що наказ відповідача № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, наданого позивачеві, визнаний протиправним, а вимога про скасування наказу відповідача № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, наданого позивачеві, є похідною від першої, суд доходить висновку про задоволення позовної вимоги в частині скасування наказу відповідача № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, наданого позивачеві.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 (нуль) коп..

Керуючись Кодексом України по надра, Водним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарювання», Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядком передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння, затвердженим Кабінетом Міністрів України № 114 від 14.02.1995 року, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року, Порядком державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 08.10.2012 року, Положенням про державну службу геології та надр України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 30.12.2015 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів» № 2024 від 18.12.1998 року, наказом Міністерства екологічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» № 1747 від 13.10.2016 року та ст. 2, 6, 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 255, 295, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Виробничо-комерційного підприємства «Росита» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року наданого Виробничо-комерційному підприємству «Росита» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 443 від 26.11.2018 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 6119 від 12.04.2016 року, наданого Виробничо-комерційному підприємству «Росита».

Стягнути з Державної служби геології та надр України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Виробничо-комерційного підприємства «Росита» (, вул. Механізаторів, б. 1, с. Іванів, Калинівський район, Вінницька область, 22432) судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 (нуль) коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Виробничо-комерційне підприємство «Росита» (вул. Механізаторів, б. 1, с. Іванів, Калинівський р-н., Вінницька обл., 22432).

Відповідач - Державна служба геології та надр України (вул. А. Цедіка, б. 16, м. Київ, 03057).

Повне судове рішення складено та підписано суддею 31.05.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна