Справа № 316/555/19
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/555/19
Провадження № 2-а/316/22/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Куценко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до інспектора СРПП № 3 Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Пурик Віктора Валерійовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 12 березня 2019 року постановою серії ЕАВ № 983880, винесеною інспектором Енергодарського відділу ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Пурик В.В. його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме- «підсвітка заднього номерного знаку не відповідає конструкції т/з встановлена світлодіодна стрічка, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України».

Позивач зазначає, що 12.03.2019 року він рухався на своєму автомобілі марки ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Енергодарське шосе. Розпочинаючи рух, перевірив технічну справність основних елементів авто: коліс, шин, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлових приладів. Всі вузли та агрегати на момент перевірки були у стравному робочому стані. Біля блокпосту, його автомобіль був зупинений інспектором старшим лейтенантом Пурик В.В. Енергодарського відділу ГУНП в Запорізькій області на тій підставі, що він рухався в автомобілі, в якому встановлена підсвітка заднього номерного знаку- світлодіодна лампа, що не відповідає конструкції транспортного засобу. Соколовський ОСОБА_2 . вказав інспекторові, що ліхтар освітлення заднього номерного знаку встановлений без порушень та його колір білий, освітлює номерний знак на відстані 20 метрів, не погіршує видимість номерного знаку, що відповідає вимогам «Нормативне забезпечення кольору зовнішніх світлових приладів транспортних засобів» Державного стандарту України в ДСТУ 3649 п.6.1 таблиця 1: ліхтар освітлення номерного знаку ПЗС кількість 1, колір ПЗС білий, кількість ПЗС не меньше 1. Таким чином, пункт 31.4.3 ПДР ним порушений не був.

На вимогу позивача, інспектор не надав автоматично зафіксовані докази, не надав документів, що він є кваліфікованою особою яка має право проводити технічний огляд транспортного засобу та надати висновки, якого виду лампа встановлена на вказаному на транспортному засобі.

Крім того, інспектором не були прийняті до уваги заперечення ОСОБА_1 та складено Постанову про накладання адміністративного стягнення. При цьому відповідач не пред`явив своє посвідчення, не повідомив про причину зупинки транспортного засобу, а почав обвинувачувати його за переобладнання зовнішнього освітлення номерного знаку. На питання позивача щодо заборони світлодіодного освітлення, інспектор не знайшов відповіді навіть в ДСТУ 3649 п.6.1 таблиця 1, обґрунтувуючи це тим ,що в світильнику повинна бути лампа розжарювання, а світлодіод- це небезпечно.

Просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 28.03.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 22).

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України, якою передбачено, що учасник справи вважається повідомленим з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Тому суд розглянув справу за відсутності відповідача відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, відповідно до ст.90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановою інспектора Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Пурик В.В. серії ЕАВ № 983880 від 12.03.2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00грн. (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України «Зовнішні світлові прилади», адміністративна відповідальність водія настає у разі, якщо: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; порушено регулювання фар; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Більше того, зазначені докази витребовувались судом, але ухвала суду на день винесення рішення не виконана.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що факт вчинення позивачем порушення п. 31.4.3 ПДР України, не підтверджено відповідачем належними і допустимими доказами, суд вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат інших осіб, пов`язаних розглядом справи, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 121, 139, 286, 293, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , до інспектора СРПП № 3 Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Пурик Віктора Валерійовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 989880 від 12.03.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя М. О. Куценко