Справа № 523/2559/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 523/2559/19
Головуючий в І інстанції: Шепітко І.Г.
Місце ухвалення: м. Одеса
Повний текст складено: 15.03.2019р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військового комісара Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Одеси полковника ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Військового комісара Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Одеси полковника ОСОБА_1 , третя особа: Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Одеси про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військового комісара Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Одеси полковника ОСОБА_1 , третя особа: Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Одеси, про визнання протиправною та скасування постанови військового комісара Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси полковника Оскілка Олексія Олеговича по справі про адміністративне правопорушення №99 від 11.02.2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи адміністративний позов позивач зазначив, що розгляд справи був здійснений не уповноваженою особою.

Крім того, позивач зазначив, що він не є посадовою особою та не може бути суб`єктом даного правопорушення, матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності взагалі не містять опису обставин, доказів, тощо.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 14 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову військового комісара Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси полковника ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення №99 від 11.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Адміністративне провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Військовим комісаром Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Одеси полковником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, апелянт просить скасувати рішення від 14.03.2019р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що позивач порушив абз.1 п.37 Постанови КМУ від 07.12.2016 року №921, оскільки за результатами перевірки на підприємстві «Техтранссервіс» було виявлено, що військовозобов`язаного було прийнято на роботу з обліково-послужною карткою, що не є військово-обліковим документом встановленого зразка.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2019 року головним спеціалістом управління Лоб Р.П. складено протокол №99 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП про порушення ОСОБА_2 п.37 Постанови КМУ № 921, а також п.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про оборону України».

11 лютого 2019 року військовим комісаром Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси полковником ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №99 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові по справі про адміністративне правопорушення №99 від 11.02.2019 року не зазначено, у якій конкретній дії або бездіяльності полягає правопорушення з боку позивача у справі та у справі відсутні будь які належні докази, що позивач є відповідальною особою за ведення військового обліку у ТОВ «Техтранссервіс»

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом позову є постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відносини, що виникли між сторонами регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Положенням про організацію та введення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджений постановою КМУ від 07.12.2016 р. №921, Законом України «Про оборону України».

Відповідно до вимог ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оборону України», від 6 грудня 1991 року № 1932-XII посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності:

виконують передбачені законодавством обов`язки у сфері оборони;

сприяють забезпеченню ведення персонального військового обліку військовозобов`язаних і призовників, їх підготовці до військової служби, призову на строкову військову службу, навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і під час мобілізації, створенню працівникам належних умов для виконання ними військового обов`язку згідно із законодавством, забезпечують здійснення заходів з їх військово-патріотичного виховання;

несуть відповідальність за підготовку підприємств, установ та організацій до виконання мобілізаційних завдань, збереження матеріальних цінностей мобілізаційного резерву;

забезпечують виробництво оборонної продукції та постачання її за призначенням у встановлені строки та за визначеною номенклатурою, а також виконання робіт, надання послуг.

Пунктом 37 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 «Про затвердження «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» встановлено, що з метою ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних на державні органи, підприємства, установи та організації покладається виконання таких заходів:

перевірка у громадян під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово-облікових документів (у військовозобов`язаних - військових квитків або тимчасових посвідчень, а у призовників - посвідчень про приписку до призовних дільниць). Приймання на роботу (навчання) призовників і військовозобов`язаних здійснюється тільки після взяття їх на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах, а також у разі перебування на військовому обліку в СБУ та Службі зовнішньої розвідки.

Судом першої інстанції при винесенні рішення зазначено, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення №99 від 11.02.2019 року зазначено, що ОСОБА_2 є відповідальною особою за ведення військового обліку у ТОВ «Техтранссервіс», проте жодного підтвердження наділення позивача даною функцією ні у матеріалах справи, ні в додатках до відзиву на позов не міститься.

На дане твердження суду, апелянтом до апеляційної скарги додано копію витягу з журналу, в якому наявний запис зроблений рукою, що відповідальний за ведення військового обліку ОСОБА_2 .

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги дане твердження апелянта, оскільки копія журналу не являється документом, який підтверджує що ОСОБА_2 є відповідальною особою за ведення військового обліку у ТОВ «Техтранссервіс». Крім того, з даної копію журналу не вбачається, коли саме позивач приступив до виконування вказаних обов`язків, та чи на момент прийняття на роботу військовозобов`язаного ОСОБА_3 1978 р.н. позивач був відповідальною особою на підприємстві.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

При цьому, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення №99 від 11.02.2019 року, в них відсутні дані, у якій конкретній дії або бездіяльності полягає правопорушення з боку позивача.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що у відповідача відсутні належні докази, які б підтверджували вину позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210-1 КУпАП та відповідно про не правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Отже, оскільки обставини адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові не підтверджені належними доказами, колегія суддів вважає, що у позивача відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, про що також обґрунтовано зазначено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 272 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військового комісара Суворовського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Одеси полковника Оскілка Олексія Олеговича залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 травня 2019 року.
Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук