Справа № 404/7871/17
Суддя: Варакіна Н. Б.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7871/17
Номер провадження 2-а/404/181/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

при секретарі Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ) про стягнення одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про стягнення одноразової грошової допомоги. Після збільшення позовних вимог, остаточно просив стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України одноразову грошову допомогу в розмірі 480 250 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що проходив службу в ОВС з липня 1997 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 27.02.2017 проходив службу в поліції.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки НПУ №50 від 27.02.2016 о/с звільнений зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну

поліцію» у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

Відповідно до виписки з акту МСЕК від 20.09.2017 №610917 йому встановлено III групу інвалідності з 23.08.2017 в наслідок травми отриманої у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Звернувся до ДВБ НПУ із заявою про виплату одноразової грошової

допомоги, але листом №10503/4207/0217 від 22.11.2017 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено.

Підставою відмови зазначено, що акт розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013, складено з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим у МЮУ 31.01.2003 за №83/7404.

Вважає відмову неправомірною оскільки, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію» має право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з визначенням інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків, протягом шести місяців внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно з п. 3 розділу IV Порядку, рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Крім того, відповідно до п. 3.7. «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, при травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник.

Так як, не було групового випадку травматизму або випадку травматизму зі смертельним наслідком комісія з розслідування нещасного випадку створена начальником відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області де працював позивач на підставі повідомлення лікарні УМВС України в Кіровоградській області, що надійшло до ВВБ в Кіровоградській області 01.03.2013 вх. №118.

Просить суд визнати неправомірним рішення Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги оформлену листом від 22.11.2017 №10503/4207/0217. Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України призначити одноразову грошову допомогу та стягнути її в розмірі 480 250 грн. та стягнути судові витрати.

Відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи наступним. Наказом ДВБ від 27.02.2017 № 50 о/с відповідно до п.п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 28.02.2017.

ОСОБА_1 09.10.2017 звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що йому встановлена інвалідність, яка настала внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції України. До заяви додано: довідку МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності' (у відсотках) № 007498; завірену копію довідки до акту огляду МСЕК № 610917; свідоцтво про хворобу № 389, завірену копію акта розслідування нещасного випадку від 21.03.2013; копію паспорту, копію довідки про реєстрацію Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Листом ДВБ від 22.11.2017 № 10503/42-07/02-17 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі п. «г» ч. 1 ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію» - через подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а саме акт розслідування нещасного випадку складено із порушенням вимог чинного законодавства.

Із довідки до акту огляду МСЕК серії 12AAA № 610917, виданої 20.09.2017, вбачається, що причиною встановленої з 23.08.2017 III групи інвалідності ОСОБА_1 визначено - травму пов`язану із виконанням службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію», порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюються Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11.01.2016 № 4.

Згідно з п.п. 3 п. 5 розділу III Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4, зареєстрований в МЮ України 29.01.2016 за № 163/28293, для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності поліцейський подає:

1. заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2. довідку МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3. довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4. копію довідки до акта огляду МСЕК;

5. копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6. копії акту розслідування нещасного випадку (форма Н-5) та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою (форма Н-1), що затверджується МВС;

7. копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8. копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

9. копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

Після перевірки уповноваженою особою ДВБ доданих до заяви ОСОБА_1 . документів, встановлено, що акт розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013 складено з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом України від 27.12.2002 № 1346.

Крім того, виявлено такі порушення Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом України від 27.12.2002 № 1346, а саме:

1. Безпосередній керівник (начальник відділу внутрішньої безпеки, надалі ВВБ) зобов`язаний повідомити про подію керівника підрозділу (начальника ДВБ) та керівника відділу державного нагляду за охороною праці МВС, що зроблено не було (п.п. 3.2).

2. Склад комісії з розслідування нещасного випадку затвердив керівник підрозділу (начальник ДВБ), а не безпосередній керівник (начальник ВВБ). Комісія повинна була створюватися на підставі наказу (доручення, розпорядження) начальника ДВБ МВС України. (п.п. 3.5). Відповідно до п. 3.5 Порядку № 1346, склад комісії з розслідування нещасного випадку затверджує начальник підрозділу (начальник ДВБ МВС), а не безпосередній керівник (начальник ВВБ в області), до складу якої повинні бути включені керівник (спеціаліст) служби охорони праці ДВБ МВС України (голова комісії), керівник структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи.

3. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом трьох діб після утворення закінчити розслідування та протягом доби скласти відповідні акти Н-1 та Н-5 (п.п. 3.8). Акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою Н-1, до заяви взагалі не додано. Як вбачається з акту розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013 (форма Н-5), документ затверджено неуповноваженими на те особами, зокрема головою комісії визначено в.о. начальника ВВБ в Кіровоградській області ОСОБА_2 , членами - оперуповноважених того ж відділу. Окрім того, в акті наявне виправлення дат.

4. Нещасні випадки (у тому числі поранення), про які складаються акти, реєструються у підрозділі в журналі за встановленою формою (п.п. 3.13). Згідно з довідкою Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України від 10.05.2018 №564/42-11/01-2018, у 2013 році в журналі обліку наказів, доручень ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС (інвентарний номер 123) доручення ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС від 14.03.2013 № 18/11-251 «Про організацію розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013 із старшим оперуповноваженим в ОВС ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС підполковником міліції ОСОБА_1 » не реєструвалося, що свідчить про нелегітимність створеної комісії.

5. Затверджені акти Н-1 та Н-5 надсилаються до підрозділу для приєднання до матеріалів особової справи потерпілого (п.п. 3.15). Акти розслідування нещасного випадку разом з матеріалами розслідування підлягають зберіганню в підрозділі (ДВБ) протягом 45 років (п.п. 3.16). В порушення вимог наказу МВС від 12.03.2013 № 230, 20.03.2013 в.о. начальника ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС майором міліції ОСОБА_2 затверджено висновок службової перевірки за фактом отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. У той час, як ДВБ МВС не видавалось наказів про призначення такої перевірки, в матеріалах особової справи позивача копія висновку не міститься, а про існування такого висновку керівництву ДВБ стало відомо лише у 2017 році під час отримання заяви про отримання одноразової грошової допомоги.

Вважають, що комісія з розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013 із ОСОБА_1 , призначена дорученням ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС України, а не ДВБ МВС України, що суперечить вимогам п. 3.7 Порядку № 1346, а також не виконанні вимоги п. 3.5 Порядку №1346, акти за формами Н-5 та Н-1 від 21.03.2013 є недійсними з моменту їх складання.

Також посилаються на те, що у випадках коли у поліцейського виявлено захворювання, що унеможливлює його подальше проходження служби в поліції, останній підлягає звільненню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 5 80-VIII, тобто «через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;», а не через скорочення чисельності штатів, як у даному випадку.

Департамент листом від 17.01.2019 за вих. № 417/42-01/04-2019 звернувся до Управління охорони здоров`я та реабілітації МВС України щодо перевірки обґрунтованості видачі ОСОБА_1 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» свідоцтва про хворобу від 17.08.2017 №389, пунктом 12 якого встановлено діагноз: «посттравматичний (травма 25.02.2013 р. при виконанні службових обов`язків) деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу 2ст. Стійкий виражений больовий синдром. Синовіїт лівого колінного суглобу. ПФС- 2ст.» та постановлено - «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків (Акт про нещасний випадок по формі Н-1* від 21.03.2013)».

Постановою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 27.02.2019 № 2 постанову військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» у свідоцтві про хворобу від 17 серпня 2017 року №389 про причинний зв`язок травми «посттравматичний (травма 25.02.2013 при виконанні службових обов`язків) деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу 2ст. Стійкий виражений больовий синдром. Синовіїт лівого колінного суглобу. ГІФС- 2ст.» - «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків» - відмінено.

За таких обставин правові підстави щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - відсутні. Просили в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив.

Представником відповідача подані пояснення.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Усатенко В.Ю. вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представники відповідача вимоги не визнали, обґрунтовуючи обставини викладеними у відзиві.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в ОВС з липня 1997 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 27.02.2017 проходив службу в поліції.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки НПУ №50 від 27.02.2016 о/с звільнений зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

Відповідно до виписки з акту МСЕК від 20.09.2017 №610917 йому встановлено III групу інвалідності з 23.08.2017 в наслідок травми отриманої у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Звернувся до ДВБ НПУ із заявою заяву про виплату одноразової грошової

допомоги, але листом №10503/4207/0217 від 22.11.2017 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено.

Підставою відмови стало те, що розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013, проведено з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим у МЮУ 31.01.2003 за №83/7404.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію», порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюються Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11.01.2016 № 4.

Згідно з п.п. 3 п. 5 розділу III Порядку для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності поліцейський подає:

1. заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2. довідку МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3. довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4. копію довідки до акта огляду МСЕК;

5. копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6. копії акту розслідування нещасного випадку (форма Н-5) та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою (форма Н-1), що затверджується МВС;

7. копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8. копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

9. копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, (п. 3.1.) про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги. Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. (п.3.2.)

Пунктом 3.5. Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення). У підрозділах, де немає спеціалістів з охорони праці, головою комісії з розслідування призначається посадова особа, на яку наказом керівника покладені функції з питань охорони праці в порядку сумісництва.

При травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник (п. 3.7.)

ОСОБА_3 з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію (п. 3.8.)

До першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (далі - акт розслідування нещасного випадку) долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин (п.3.12.) Нещасні випадки (у тому числі поранення), про які складаються акти за формою Н-1* (НТ*), реєструються у підрозділі в журналі за встановленою формою (додаток 5) (п. 3.13).

Керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів (п.3.14).

Затверджені акти Н-1* (НТ*) разом з актом розслідування нещасного випадку Н-5* не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування видаються потерпілому або його довіреній особі, а також надсилаються: - керівникові (спеціалістові) служби охорони праці підрозділу разом з першими примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1 НОМЕР_1 (НТ НОМЕР_1 ) та всіма іншими матеріалами розслідування; - керівнику відповідної служби державного нагляду за охороною праці МВС, ГУМВС, УМВС разом з примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*) і копіями всіх матеріалів розслідування; - органу, до сфери управління якого належить підрозділ, - акти розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1 НОМЕР_1 (НТ НОМЕР_1 ); - до особової справи потерпілого - акт Н НОМЕР_2 (НТ*). На вимогу потерпілого керівник зобов`язаний ознайомити потерпілого або особу, яка представляє його інтереси, з матеріалами розслідування нещасного випадку (п.3.15.)

Департаментом внутрішньої безпеки НПУ розглянуті матеріали, надані позивачем для призначення одноразової грошової допомоги та встановлено, що розслідування нещасного випадку проведено з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим у МЮУ 31.01.2003 за №83/7404, а саме:

1. Безпосередній керівник (начальник відділу внутрішньої безпеки, надалі ВВБ) не повідомив про подію керівника підрозділу (начальника ДВБ) та керівника відділу державного нагляду за охороною праці МВС.

2. Склад комісії з розслідування нещасного випадку затвердив керівник підрозділу (начальник ДВБ), а не безпосередній керівник (начальник ВВБ). Комісія повинна була створюватися на підставі наказу (доручення, розпорядження) начальника ДВБ МВС України. (п.п. 3.5). Відповідно до п. 3.5 Порядку № 1346, склад комісії з розслідування нещасного випадку затверджує начальник підрозділу (начальник ДВБ МВС), а не безпосередній керівник (начальник ВВБ в області), до складу якої повинні бути включені керівник (спеціаліст) служби охорони праці ДВБ МВС України (голова комісії), керівник структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи.

3. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом трьох діб після утворення закінчити розслідування та протягом доби скласти відповідні акти Н-1 та Н-5 (п.п. 3.8). Акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою Н-1, до заяви взагалі не додано. Як вбачається з акту розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013 (форма Н-5), документ затверджено неуповноваженими на те особами, зокрема головою комісії визначено в.о. начальника ВВБ в Кіровоградській області ОСОБА_2 , членами - оперуповноважених того ж відділу. В акті наявні виправлення дат.

4. Нещасні випадки (у тому числі поранення), про які складаються акти, реєструються у підрозділі в журналі за встановленою формою (додаток 5) (п.п. 3.13). Згідно з довідкою Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України від 10.05.2018 №564/42-11/01-2018, у 2013 році в журналі обліку наказів, доручень ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС (інвентарний номер 123) доручення ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС від 14.03.2013 № 18/11-251 «Про організацію розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2013 із старшим оперуповноваженим в ОВС ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС підполковником міліції ОСОБА_1 » не реєструвалося, що свідчить про нелегітимність створеної комісії.

5. Затверджені акти Н-1 та Н-5 надсилаються до підрозділу для приєднання до матеріалів особової справи потерпілого. Акти розслідування нещасного випадку разом з матеріалами розслідування підлягають зберіганню в підрозділі (ДВБ) протягом 45 років (п.п. 3.16). В порушення вимог наказу МВС від 12.03.2013 № 230, 20.03.2013 в.о. начальника ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС майором міліції ОСОБА_2 затверджено висновок службової перевірки за фактом отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. У той час, як ДВБ МВС не видавалось наказів про призначення такої перевірки, в матеріалах особової справи позивача копія висновку не міститься, а про існування такого висновку керівництву ДВБ стало відомо лише у 2017 році під час отримання заяви про отримання одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач розглянув звернення ОСОБА_1 , надав йому оцінку, щодо відповідності вимогам закону та правомірно відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, тому позов задоволенню не підлягає.

Крім того, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. інвалідність повинна бути встановена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17.

Причина звільнення позивача - через скорочення штатів.

У позивача відсутня одна з обов`язкових умов на призначення одноразової грошової допомоги для колишніх поліцейських, а саме, причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути хвороба, що зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про "закон", стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки" (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідач посилається на те, що Департамент листом від 17.01.2019 за вих. № 417/42-01/04-2019 звернувся до Управління охорони здоров`я та реабілітації МВС України щодо перевірки обґрунтованості видачі ОСОБА_1 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» свідоцтва про хворобу від 17.08.2017 №389, пунктом 12 якого встановлено діагноз: «посттравматичний (травма 25.02.2013 р. при виконанні службових обов`язків) деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу 2ст. Стійкий виражений больовий синдром. Синовіїт лівого колінного суглобу. ПФС- 2ст.» та постановлено - «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків (Акт про нещасний випадок по формі Н-1* від 21.03.2013)».

Постановою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 27.02.2019 № 2 постанову військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» у свідоцтві про хворобу від 17 серпня 2017 року №389 про причинний зв`язок травми «посттравматичний (травма 25.02.2013 при виконанні службових обов`язків) деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу 2ст. Стійкий виражений больовий синдром. Синовіїт лівого колінного суглобу. ГІФС- 2ст.» - «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків» - відмінено.

Зазначені обставини виникли вже після оскаржуваної відмови відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, тому для вирішення зазначеного спору не можуть бути використані як належні та допустимі докази.

На підставі ЗУ «Про Національну поліцію», Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим у МЮУ 31.01.2003 за №83/7404, Порядку для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності, керуючись 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ) про стягнення одноразової грошової допомоги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Рішення суду складено 20.05.2019.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда