Справа № 645/407/19
Суддя: Сілантьєва Е. Є.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/407/19
Провадження № 2-а/645/53/19
Рішення

іменем України

27 травня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4 роти батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мірошніченко Романа Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, в якому просить визнати дії інспектора патрульної поліції 4 роти батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мірошніченко Романа Сергійовича щодо притягнення його 20.01.2019 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 121 КУпАП-незаконними та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 роти батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мірошніченко Романа Сергійовича серії НК №368188 від 20.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч.1 ст.121 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20.01.2019 року інспектором патрульної поліції Мірошніченко Р.С. винесено постанову серії НК №368188 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказує, що поліцейський Мірошніченко Р .С. зупинив його автомобіль марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 20.01.2019 року о 03:26 год. на просп. Ювілейному 55 Б в м. Харкові, звинувативши позивача у тому, що він нібито їхав без світла. 20.01.2019 року за тією ж адресою інспектор Мірошніченко Р.С. виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , 20.01.2019 року о 03 год. 26 хв., керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Ювілейному 55 Б в м. Харкові з непрацюючою лівою фарою ближнього світла в темну пору доби та пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3 «В» та 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, виходячи з наступного. Поліцейський Мірошніченко Р.С. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; Поліцейський Мірошніченко Р.С. позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; поліцейський Мірошніченко Р.С. порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач, інспектор патрульної поліції 4 роти батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Мірошніченко Р.С. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, надав суду відзив на позов, згідно якого, з вказаним позовом не погоджується, вважає його безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. Сторона відповідача зазначає, що доводи позивача, що відповідачем незаконно було розглянуто справу на місці зупинки автомобіля та він був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в зв*язку з чим, відповідачем порушено порядок розгляду справи, такі доводи є безпідставними. Згідно оскаржуваної постанови 20.01.2019 о 03 годині 26 хвилин за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 55-Б, ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою ближнього світла в темну пору доби та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 31.4.3 «в» та п. 2.1 «г» ПДР України. Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Частина 1 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП є більш суворою по відношенню до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому з урахуванням ст. 36 КУпАП інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія НК № 368188 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України , судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2019 року інспектором поліції Мірошніченко Р.С. винесено постанову серії НК №368188 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 20.01.2019 року о 03 год. 26 хв., керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Ювілейному 55 Б в м. Харкові з непрацюючою лівою фарою ближнього світла в темну пору доби та пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3 «В» та 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч.1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів закерування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів- у виді накладення штрафу в від 20 до 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час виникнення спірних правовідносин становить 425 грн.

Положеннями ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») та тягне покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 31.4.3 «В» Правил дорожнього руху України передбачено, що

Зовнішні світлові прилади. Не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Пунктом 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України передбачено: Водій механічного транспортнортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справи про такі адміністративні правопорушення щодо порушень Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до положень ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змістовного аналізу положень діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначена позиція, знайшла своє підтвердження в постанові Верховного Суду України від 24.01.2019 р у справі № К/9901/1667/17.

На підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів, під час розгляду адміністративного позову судом було витребувано у відповідача докази щодо правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121, ч.1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , наявності беззаперечних доказів щодо наявності в діях останнього складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Стороною відповідачабуло технічний засіб з відеозаписом подій від 20.01.2019 року

Але суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого частиною першою 121 КУпАП та частиною першою 126 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху разом з відзивом, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії НК № 368188 від 20.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Така ж позиція, знайшла своє підтвердження в постанові Верховного Суду України від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, щозміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративних правопорушень в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 121, 126, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 роти батальйону №4 УПП в Харківській обл. ДПП лейтенанта поліції Мірошніченко Романа Сергійовича від 20.01.2019 року серії НК №368188 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана Харківському апеляційному адміністративному суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач - інспектор патрульної поліції 4 роти батальйону №4 УПП в Харківській обл. ДПП лейтенанта поліції Мірошніченко Роман Сергійович, юридична адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А,

Повний текст рішення виготовлено 27.05.2019 року.

Головуючий суддя -