Справа № 165/818/19
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/818/19
Провадження № 2-а/165/39/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВІРІБ2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Сороки Христини Ігорівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

28 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом інспектора ВІРІБ2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Сороки Х.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії НК №549596 від 20 березня 2019 року, винесеною ВІРІБ2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Сорокою Х . І. його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову такою, що складена і винесена із порушенням норм законодавства та його прав. Вказує, що 20 березня 2019 року він дійсно, керуючи автомобілем марки «SUBARU XV2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Чорновола, буд.12 у м. Львові, здійснив зупинку транспортного засобу, однак зазначає, що вона була вимушеною. В автомобілі знаходилася його п`ятирічна дочка ОСОБА_3 , 2014 року народження, у якої через тривалу подорож погіршилося самопочуття, а тому він вимушений був змінити напрямок руху і припаркуватися біля найближчого торгівельного центру задля придбання медикаментів. Повернувшись з дитиною до автомобіля, він помітив працівників поліції, які повідомили, що він припаркував свій автомобіль на місці, що призначене особам з інвалідністю. Зазначає, що фактично автомобіль лише частково наїхав на розмітку, яка вказує на місце паркування для водії з інвалідністю. Крім того, на місці його зупинки таблички 7.17 «Особи з інвалідністю» не було, будь-які знаки під якими вона застосовується також були відсутні. Відповідач не врахував його пояснень і виніс постанову серії НК №549596 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.8.4г ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП і, як наслідок, наклав на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн. Наголошує, що при складанні постанови поліцейський не назвав свого прізвища, імені, по батькові, посади, звання, не роз`яснив йому ні усно, ні письмово його прав, при тому він повідомляв поліцейському про те, що йому потрібна правнича допомога адвоката, заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, намагався по телефону зв`язатися з адвокатом, однак його законні вимоги відповідачем були проігноровані. Після винесення постанови зміст постанови не був йому оголошений. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП і відповідач складаючи постанову діяв упереджено та незаконно, в порушення вимог ч.2 ст.258 КУпАП. На підтвердження своїх звинувачень, відповідач не надав йому жодних належних та допустимих доказів, а усі вони грунтувалися виключно на припущеннях. У зв`язку з вищевикладеним просить адміністративний позов задовольнити, визнати неправомірною та скасувати постанову серії НК №549596 від 20 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1020 грн., а провадження у справі закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутності (а.с.4).

Відповідач - інспектор ВІРІБ2 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Сорока Х.І. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17). Представник відповідача Мельник Т.П. у відзиві просив відмовити у задовленні позову у зв`язку з його безпідставністю. Зазначив, що о 12 год. 20 хв. 20 березня 2019 року відповідач керуючи автомобілем марки «SUBARU XV2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Чорновола, буд.12 у м. Львові здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» із інформаційною таблицею 7.17 «Особи з інвалідністю» та дорожньою розміткою 1.30. Обставини вчинення правопорушення були зафіксовані персональним нагрудним відео-реєстратором поліції на підставі ст.40 Закону України «Про національну поліцію». Цим відеозаписом повністю спростовуються доводи позивача, а також зафіксовано визнання останнім вчинення ним адміністративного проступку. Поліцейським роз`яснено позивачу його права, однак жодних письмових заяв та клопотань від нього не надходило. Відтак, зазначає прав позивача порушено не було, справа у відповідності до ст.76 КУпАП розглядалася за місцем її вчинення. Оскільки поліцейський, будучи суб`єктом владних повноважень, після оцінки всіх наявних доказів в їх сукупності, діючи за внутрішнім переконанням та керуючись законом, виніс оскаржувану постанову, тому вважає її обгрунтованою та законною (а.с. 20-23).

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В постанові серії НК №549596 від 20 березня 2019 року відповідачем - інспектором інспектора ВІРІБ2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Сорокою Х.І. зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи «SUBARU XV2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Чорновола, буд.12 у м. Львові здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» із інформаційною таблицею 7.17 «Особи з інвалідністю» та дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п.п.8.4.1 ПДР України. За наслідками розгляду справи ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с. 5).

Як зазначено в ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

Відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Інформаційно-вказівний дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка до дорожнього знаку 7.17 «Особи з інвалідністю» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Горизонтальна розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В даному випадку відповідачем при винесені постанови не було заслухано і враховано пояснень позивача, тому виникає сумнів щодо об`єктивності та правомірності винесеної щодо позивача постанови.

Позивач заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.283 КупАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

З матеріалів відзиву встановлено, що з нагрудної відеокамери поліцейських здійснювався відеозапис, однак у оскаржуваній постанові, в порушення ч.3 ст.283 КУпАП, не зазначалося відомостей про вищевказаний технічний засіб. Відтак суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам вищевказаної статті.

З огляду на те, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на технічні засоби за допомогою яких здійснено відеофіксація правопорушення, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, твердження позивача на заперечення факту порушення вимог ПДР України заслуговують на увагу, як і твердження того що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП, відповідачем не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, було порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, у оскаржуваній постанові не зазначається технічний запис за допомогою якого здійснено відеофіксація правопорушення, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серії НК №549596 від 20 березня 2019 року, винесену інспектором ВІРІБ2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Сорокою Х.І. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги, про визнання оскаржуваної постанови протиправною не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питання.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ч.5 ст.122 КУпАП, - суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Скасувати постанову серії НК №549596 від 20 березня 2019 року, винесену інспектором ВІРІБ2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Сорокою Христиною Ігорівною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 (десять тисяч двісті) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк