Справа № 480/1802/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

27 травня 2019 р. Справа № 480/1802/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Соп`яненко О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, Лебединської міської ради Сумської області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, Лебединської міської ради Сумської області. Просить скасувати рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради від 26.07.2017 №172 про визнання такими, що втратили чинність, деяких рішень виконавчого комітету Лебединської міської ради.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На думку суду спір, що розглядається не містить ознак публічно-правового з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні питання щодо компетенції суду потрібно враховувати критерій суб`єктного складу спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, із яких виник спір, і кінцеву мету пред`явлення позову.

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом про скасування рішення, яким визнано такими, що втратили чинність, пункти 5.1 та 5.2 частини 5 рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради від 20.02.2008 №39 та пункт 4.7 частини 4 рішення від 19.11.2008 №287.

Пунктами 5.1 та 5.2 частини 5 рішення від 20.02.2008 дозволено приватному підприємцю ОСОБА_1 встановити стаціонарну малу архітектурну форму торгівельного призначення та замовити виготовлення будівельного паспорту прив`язки стаціонарної малої архітектурної форми.

Пунктом 4.7. частини 4 рішення від 19.11.2008 затверджено акти державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - стаціонарної малої архітектурної форми торгівельного призначення, забудовник - ОСОБА_1

Як вбачається з копії акту технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 31.10.2008, цей акт є підставою для оформлення права власності на об`єкт та включення його до державної статистичної звітності.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно.

Приймаючи оскаржувані рішення, відповідач скасував дозвіл, наданий позивачу на встановлення споруди торгівельного призначення та прийняття її в експлуатацію, як закінченого будівництвом об`єкту. При цьому наслідком прийняття у 2008 році скасованих рішень є виникнення у ОСОБА_1 права власності на об`єкт будівництва. Суд вважає, що спір щодо захисту права власності, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, цивільного та господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 461/180/15-а (К/9901/32708/18), від 23 січня 2019 року у справі № 808/703/18. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у справі та роз`яснити позивачу, що даній спір підлягає розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства в залежності від суб`єктного складу учасників справи.

Керуючись ст. 170 КАС України, суд-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, Лебединської міської ради Сумської області про скасування рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради від 26.07.2017 №172 про визнання такими, що втратили чинність, деяких рішень виконавчого комітету Лебединської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з її складання.

Суддя О.В. Соп`яненко