Справа № 2а-4606/10/2370
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4606/10/2370

15.10.2010 р. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Паламар П.Г.,

при секретарі Поштаренко О.І..,

за участю: представника позивача Чепурної С.А. - за довіреністю та представника відповідача Савенко Ю.Н. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальність „Мареллі до державної податкової інспекції у м. Черкаси про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № 1/0 від 10.08.2010 року, № /0 від 05.08.2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Мареллі»(далі-позивач), ОСОБА_1 Архипівни (представник за довіреністю ТОВ «Мареллі») просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкаси (далі-відповідач) № 1/0 від 10.08.2010 року, № /0 від 05.08.2010 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 серпня 2010 р. посадовими особами ДПІ у м.Черкаси була проведена документальна невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Мареллі" з питань дотримання вимог податкового законодавства за результатами взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю "Фінгаз" (код 36446246) за період з 01.04.2010 р. по 30.04.2010 року. Результати перевірки оформлені актом від 27.07.2010 року № 1684/23-2/36262384.

За результатами перевірки повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.2010 р. по 30.04.2010 р. відповідачем встановлено завищення позивачем податкового кредиту через порушення товариством п.п.7.2.3, п.п.7.2.4 п.7.2 та п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість". Дані порушення призвели до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за квітень 2010 р. на суму 102 372 грн.

На підставі вищезазначеного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1/0 від 10 серпня 2010 року, яким визначено податкове зобов`язання у сумі 143 321 (сто сорок три тисячі триста двадцять одна) грн., у тому числі 102 372 (сто дві тисячі триста сімдесят дві) грн. основного платежу та згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`нараховані 40 949 (сорок тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, 03.08.2010 р. на адресу TOB "Мареллі" надійшов акт ДПІ у м. Черкаси про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість від 22.07.2010 р. № 4420/15-02/36262384. За результатами камеральної перевірки встановлено, що розмір податку, зазначеного TOB "Мареллі" у податковій декларації з ПДВ за квітень 2010 р., є меншим ніж визначено за результатами документальної невиїзної (камеральної) перевірки.

За висновками відповідача, за актом № 4420/15-02/36262384 від 22.07.2010 р., так і за актом від 27.07.2010 року № 1684/23-2/36262384, позивач при декларуванні податкового кредиту за операціями з TOB «Фінгаз`порушив п.7.2.3 п.7.2 та п.п 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Так, на думку відповідача, позивач порушив правила складання податкової накладної (п.7.2.3 п.7.2 ст. 7 вказаного Закону) та правила включення сплачених (нарахованих) сум податку до складу податкового кредиту (7.4.5 п.7.ст.7 вказаного Закону).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов повністю.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні, надавши письмові заперечення, відповідно до яких відповідач вважає, що відповідно до пп. 7.4.5, 7.4 ст.7 та пп. 7.2.3 п. 7.2 Закону України „Про податок на додану вартість не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг).

Вислухавши доводи представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мареллі`є юридичною особою, . Крім того, відповідач є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100255673.

Державною податковою інспекцією у м. Черкаси з 23.07.2010 року по 23.07.2010 року проводилась невиїзна документальна (камеральна) перевірка ТОВ «Мареллі`щодо дотриманням ним вимог податкового законодавства за результатами взаємовідносин ТОВ «Фінгаз`за квітень місяць.

Враховуючи викладене, державна податкова інспекція у м. Черкаси, виходячи з матеріалів перевірки, вказує на те, що звітність ТОВ «Фінгаз`з податку на додану вартість за квітень 2010 року зареєстрована в ДПІ у м. Черкаси зі статусом «Не визнано як податкова декларація», отже не підтверджено відомості, наведені у виданих ним податкових накладних, а тому такі накладні не можуть підтверджувати право ТОВ «Мареллі`на податковий кредит, оскільки були виписані з порушенням пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

За недоплату TOB "Мареллі" податку на додану вартість за квітень 2010 р. у сумі 102 372, 10 грн. нараховано 5 119 (п`ять тисяч сто дев`ятнадцять) грн. штрафних (фінансових) санкції (податкове повідомлення-рішення № /0 від 05 серпня 2010 р.).

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними.

Основним документом, який підтверджує правомірність нарахування TOB "Мареллі" податкового кредиту у квітні 2010 р., є податкова накладна, що була видана продавцем товару TOB "Фінгаз" 30.04.2010 року за № 97.

30 квітня 2009 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінгаз" та товариством з обмеженою відповідальність "Мареллі" був укладений договір постачання природного газу № 0/4/136/1. Предметом договору є постачання TOB "Фінгаз" товариству "Мареллі" природного газу протягом 2009 р. Додатковою угодою № 2 від 31.12.2009 р. сторонами продовжено строк дії договору постачання природного газу № 0/4/136/1 від 30.04.2009 р. до 31.12.2010 р.

Фактичний обсяг поставки газу по договору № 0/4/136/1 від 30.04.2009 р. визначається на підставі актів приймання-передачі природного газу по закінченню поточного місяця поставки газу

Податкова накладна № 97 складена TOB «Фінгаз»30 квітня 2010 року за датою відвантаження газу і виникнення у TOB «Фінгаз`податкового зобов`язання.

Отже, TOB «Фінгаз»30 квітня 2010 року мав право скласти податкову накладну № 97 на 614 232, 63 грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 102 372, 10 грн.

Позивач 30.04.2010 р. отримав від TOB "Фінгаз" податкову накладну №97 на загальну суму 614 232, 63 грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 102 372, 10 грн.

Податкова накладна № 97 виписана з дотриманням вимог п.п.7.2.1 п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість`та порядку заповнення податкової декларації, затвердженого 30 травня 1997 року наказом ДПА України "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання".

Товар, щодо якого виписана вказана податкова накладна, використовувався у господарській діяльності позивача.

Відтак, позивач мав право віднести до складу податкового кредиту за квітень 2010 року суму податку на додану вартість в розмірі 102 372,10 грн. на підставі отриманої від TOB «Фінгаз»30 квітня 2010 року податкової накладної № 97 від 30 квітня 2010 року на 614 232, 63 грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 102 372, 10 грн.

20.05.2010 р. TOB "Мареллі" подало податкову декларацію з ПДВ за квітень 2010 р. з додатком № 1 та додатком № 5 до ДПІ у м. Черкаси в електронному вигляді за допомогою телекомунікаційних мереж загального користування з використанням засобів електронного цифрового підпису.

Позивач повністю розрахувався з TOB "Фінгаз" за поставлений газ у квітні 2010р. на суму 614 232, 63 грн. протягом травня 2010 р. (платіжні доручення: № 6928 від 11.05.2010 р.; № 6961 від 13.05.2010 р.; № 6979 від 17.05.2010 р.; № 7092 від 25.05.2010 р.; № 7118 від 26.05.2010 р.; № 7164 від 27.05.2010 р.). Обидва оскаржувані рішення відповідача стосуються одного порушення: неправомірного включення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість, зазначену у податковій накладній № 97 від 30 квітня 2010 року, складеної TOB «Фінгаз».

Відповідно до п.п. 4.2.2. п.4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків

свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, заявлених у

податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє

арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій

декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов`язання.

На продовження своїх неправомірних дії відповідач застосував штрафні санкції до позивача і як за наслідками документальної перевірки результатів діяльності за квітень 2010 року, так і за наслідками проведення камеральної перевірки декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року.

Отже, на думку суду, доводи, якими відповідач заперечує позовні вимоги, є надуманими, а тому його позиція є недоведеною.

Враховуючи те, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами та свідчать про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 10.08.2010 року № 1/0 та № /0 від 05.08.2010 року.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 14, 70, 71, 89, 94, 159 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкаси № 1/0 від 10.08.2010 року, № /0 від 05.08.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Мареллі судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя П.Г. Паламар