Справа № 520/3172/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 р. № 520/3172/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника відповідача - Торшина-Дзюба Т.О.,

представника третьої особи - Ганжук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці ДФС (м. Харків, вул. Короленка, 16-Б), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський регіональний центр підтримки та розвитку ЗЕД» (м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА807000/2018/001651/2 від 28.12.2018.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав, просив задовольнити адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 01.12.2018 позивач придбав легковий автомобіль марки "FORD", модель «MONDEO», тип кузова «Універсал», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , тип палива - дизель, об`єм двигуна 1997 см3, модельний рік виготовлення 2013, календарний рік виготовлення - 2013 який був в експлуатації за ціною 3750,00 євро.

14.12.2018 митним брокером ТОВ «Харківський регіональний центр підтримки та розвитку ЗЕД», як особою, уповноваженою ОСОБА_1 . на декларування товарів відповідно до договору №82-д від 14.12.2018, з метою здійснення митного контролю та митного оформлення в митному режимі «імпорт» автомобіля, який надійшов на адресу позивача до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС була подана електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ №UА807190/2018/024331 на товар: «Легковий вантажопасажирський автомобіль марки «FORD», модель «MONDEO» - 1 шт., номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1997 смЗ, модельний рік - 2013, календарний рік виготовлення - 2013, колір - білий, тип кузову - універсал, потужність - 120 кВт. Був у використанні.

17.12.2018 уповноваженою посадовою особою митниці було проведено митний огляд ТЗ позивача, за результатами якого складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA807190/2018/024331 від 17.12.2018.

За результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих позивачем разом з ЕМД, відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару № UА807000/2018/001651/2 від 28.12.2018.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17 грудня 2018 року відповідачем було направлено запит на адресу позивача про надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості у зв`язку з відсутністю у документах відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України митний орган, у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служба України № 362 від 13.07.2012 в якості джерела інформації може використовуватися спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UА807000/2018/001651/2 від 28.12.2018 зазначено, що дані декларації не містять всіх відомостей (виписку з бухгалтерської документації (рахунки на оплату т/з, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціонна, рахунки сбіра за аукціон інше, інформацію щодо комплектності та комплектації, пояснення по формі сплати т/з та документальне підтвердження і сплати, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів).

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/001651/2 від 28.12.2018 щодо обґрунтування неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом визначення митної вартості (ст.58 МКУ), посадовою особою Харківської митниці ДФС, зокрема, зазначено про відсутність відомостей (виписку з бухгалтерської документації (рахунки на оплату ТЗ, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціонна, рахунки збору за аукціон інше, інформацію щодо комплектності та комплектації, пояснення по формі сплати ТЗ та документальне підтвердження сплати), що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та, враховуючі рекомендації згенерованого АСМО Інспектор профілю ризику (код 105-2, 106-2): Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення MB за VIN-кодом кузова № НОМЕР_2 , валюта - євро, вартість - 6200,00.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, зокрема, з договору купівлі-продажу від 01.12.2018, ОСОБА_1 придбав автомобіль (виробник Ford, Mondeo, EF317228), номер шасі НОМЕР_1 , дата першого допуску - 04.06.2013, пробіг 260000; вартість покупки складає 3750 євро. Продавець отримав вартість покупки. Покупцеві передані транспортний засіб, реєстраційне посвідчення транспортного засобу та ключі від транспортного засобу. Витрати по ремонту транспортного засобу бере на себе покупець. Розрахунок між позивачем та компанією Авто Нассіф у м. Леннештадт (Німеччина) відбувався готівкою.

Актом про проведення митного огляду від 13.12.2018 № UA209020/2018/51376 підтверджується, що імпортований позивачем транспортний засіб Ford Mondeo був ввезений до митного посту «Краковець» особисто.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування заявленої митної вартості товарів Харківська митниця ДФС використала шостий (резервний) метод визначення митної вартості у зв`язку з ненаданням декларантом інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари.

За правилами ч.ч.2-5 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Митну вартість імпортованого позивачем транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації №UA807190/2018/024331, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.

Дійсну вартість придбаного автомобіля в сумі 3750 євро підтверджує договір купівлі-продажу транспортного засобу від 01.12.2018.

Крім того, декларантом надано експертний висновок про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, яким визначено вартість автомобіля згідно з курсом валют на 21.12.2018 - 3657,50 євро.

Інші документи, які б визначали числові значення митної вартості придбаного транспортного засобу відсутні.

Коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем проведено у зв`язку з відсутністю у документах, зазначених в частині 2 статті 53 МК України, всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого транспортного засобу та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за вказаний автомобіль.

Суд дійшов висновку про протиправність зроблених митницею висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною, яка вказана у договорі купівлі-продажу. Така протиправність, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За ч. 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів (п.4 ч.3 ст.132 КАС України).

Під час розгляду справи, ухвалою суду від 14.05.2019 було зобов`язано ОСОБА_1 у строк до 28.05.2019 надати суду належним чином засвідчені переклади договору купівлі-продажу від 01.12.2018 та додатку №2 до висновку №547В експертного автотоварознавчого дослідження від 21.12.2018.

На виконання вказаної ухвали суду позивачем надано належним чином завірений переклад договору купівлі-продажу від 01.12.2018 та додатку № 2 до висновку № 547В експертного автотоварознавчого дослідження від 21.12.2018.

Разом з тим, ОСОБА_1 надано квитанції на підтвердження оплати послуг перекладу від 21.05.2019 на загальну суму 350,00 грн.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати, пов`язані з витребуванням доказів у розмірі 350,00 грн.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці ДФС (м. Харків, вул. Короленка, 16-Б), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський регіональний центр підтримки та розвитку ЗЕД» (м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА807000/2018/001651/2 від 28.12.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок), а також 350,00 грн. (триста п`ятдесят гривень), які пов`язані з витребуванням доказів.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 травня 2019 року.

Суддя В.В. Єгупенко