Справа № 1.380.2019.000410
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3579/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участі представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Дідик Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року (рішення у м. Львові судом у складі головуючого судді Лунь З.І.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.01.2019 за №182/03.29-16 про відмову в призначенні пенсії позивачу, зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років з 30.01.2018 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що його вислуга становить в календарному обчисленні 19 років 08 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні 25 років 09 місяців 03 дні, а відтак відповідно до пункту «а» ст. 12, ст. ст. 13 та 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач має право на пенсію. Зазначаю, що він звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років та уповноваженим органом підготовлено та направлено на адресу відповідача відповідне подання із додатками. Проте, листом від 05.01.2019 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відповідно до розрахунку вислуги років на пенсію від 29.01.2018 вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становила 19років 08місяців 05днів, а тому підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12, ст. ст. 13 та 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.01.2019 за №182/03.29-16 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років з 30.01.2018 року.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив виключно з того, що підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах Державної кримінально-виконавчої служби, права на призначення пенсії за вислугою років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого у відповідності до норм законодавства, регулюючих засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення. Також, законодавством регламентовано пільгове обчислення стажу осіб, які проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, що є гарантією їх соціальних прав на пільгове пенсійне забезпечення, а саме ч.4 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально виконавчу службу» особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів. Таким чином можна зробити висновок, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсії згідно із п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Проте судова колегія апеляційного суду не погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 05.11.1999 по 29.01.2018, що підтверджується записом у трудовій книжці яка знаходиться у матеріалах справах.

Наказом начальника Державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» від 29.01.2018 № 10/ОС-18 позивач ОСОБА_3 був звільнений з органів Державної кримінально-виконавчої служби України згідно ст. 77 п.1.п.4 Закону України «Про національну поліцію» через скорочення штатів.

В січні 2018 року позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України із заявою, в якій просив оформити та направити до органів Пенсійного фонду матеріали для призначення пенсії за вислугу років з 30.01.2018.

06.12.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримало документи щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_3 , підготовлені та подані Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України відповідно до пункту 1 постанови правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

06.12.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №484/9 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_3

03.01.2019 року листом №182 /03.29-16 відповідач повідомив позивача про те, що підстав для призначення чи перерахунку позивачу пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» немає, вислуга позивача у календарному обчисленні становить 19років 08місяців 05днів.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон - 2262).

Згідно з п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону-2262, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі Порядок 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). В даному випадку це Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Згідно п. 12 Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформляється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Відповідно до ст. 10 Закону-2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 Закону-2262, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Формування грошового забезпечення, з якого проводиться призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям силових відомств, не входить до компетенції головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за № 3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, документи для призначення та проведення перерахунку пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами міністерств та відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів.

Згідно п. "а" ст. 12 Закону-2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, звільненим у пунктах "б"-"д" статті 1-2 Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відтак, дана норма чітко визначає, що пенсія за вислугу років призначається при наявності у військовослужбовця на день звільнення зі служби вислуги - 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до витягу з наказу Державної установи "Сокальська виправна колонія (№ 47)" Міністерства юстиції України від 29.01.2018 № 10/ОС-18, ОСОБА_3 звільнено зі служби у державній установі "Сокальська виправна колонія (№ 47)" з 29.01.2018, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить - 19 років 08 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні - 25 років 09 місяців 03 дні.

Таким чином, оскільки календарна вислуга років позивача на день звільнення (29.01.2018) становить - 19 років 08 місяців 05 днів, законні підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. ст. 12, 13 Закону - 2262 відсутні.

Тому, головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 06.12.2018 № 484/9 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_3 , відповідно до п. "а" ст. 12 Закону-2262.

Таким чином, вимога позивача зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити останньому пенсію за вислугу років з 30.01.2018 року є передчасною і безпідставною, та суперечить нормам чинного законодавства.

Разом з тим, судом встановлено, що ст. 17 Закону - 2262 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі Порядок -393), які визначають порядок обрахунку вислуги років, в тому числі і в пільговому обчисленні. При цьому безпідставно зазначає, що вислуга становить - 25 років 09 місяців 03 дні, хоча у витязі з наказу від 29.01.2018 № 10/ОС-18 зазначено вислугу років у календарному обчисленні - 19 років 08 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні -25 років 09 місяців 03 дні.

Водночас, як вбачається з витягу з наказу від 29.01.2018 № ІО/ОС-18 про звільнення позивача, зазначена вислуга обрахована у пільговому обчисленні, а для призначення пенсії, як зазначалося вище, враховується лише календарна вислуга років.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 № 295/6301/17, від 19.09.2018 року №725/1959/17, від 22.11.2018 №161/4876/17 від 22.01.2019 №295/10742/16-а.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи ухвалив рішення, врахувавши лише доводи позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року у справі № 1.380.2019.000410 - скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 29.05.2019 року