Справа № 2а-2006/10/2670
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2010-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2010 року 12:09 № 2а-2006/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Вєкуа Н.Г., Мазур А.С.

при секретарі судового засідання Шолковій Т.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом«MIR- KAR»Halina Franczak Республіка Польша
До Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства економіки України Управління Служби Безпеки України у Волинській області
проскасування наказу у частині, що стосується позивача
За участю представників сторін:

Від позивача: Гірякова Ю.В.- представник за довіреністю

Від відповідача: Тюріна Л.А.- представник за довіреністю

Від третьої особи: Вознюк В.М.- представник за довіреністю

у судовому засіданні 01.07.2010р. відповідно до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

«MIR- KAR»Halina Franczak звернулось до суду з позовом про скасування наказу відповідача від 20.10.09р. в частині застосування індивідуального режиму ліцензування до нерезидента -фірми позивача та припинення дії такої спеціальної санкції.

24.06.10р. позивачем подано через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, з урахуванням якої предметом позову є скасування наказу Мінекономіки України від 20.10.09р. в частині застосування індивідуального режиму ліцензування до нерезидента -фірми позивача.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримала, мотивуючи відсутністю складу правопорушення при виконанні зовнішньоекономічного контракту щодо поставки товару, укладеного між позивачем та СПД ОСОБА_1; недоведеністю належними засобами доказування вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 352 Митного Кодексу України, та, як наслідок, відсутністю правових підстав для застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування до нерезидента.

Представник відповідача проти позову заперечила, мотивуючи тим, що спеціальна санкція була застосовна до позивача відповідно до ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», на підставі подання Управління СБУ у Волинській області та у зв`язку з виявленими порушеннями ст. 352 Митного кодексу України, що полягали у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю -поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, виданих посадовими особами позивача, що містять неправдиві дані. Вказане порушення відображено у протоколах, складених співробітниками митниці, якими встановлено незаконне, з приховуванням від митного контролю, ввезення в Україну товару.

За клопотанням відповідача, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління СБУ у Волинській області -ініціатора подання.

Представник третьої особи - Управління СБУ у Волинській області в судових засіданнях та в письмових запереченнях проти позову заперечив, посилаючись на те, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам чинного законодавства, Управління СБУ у Волинській області як ініціатор та Мінекономіки України як уповноважений державний орган діяли в межах визначених законом повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Заперечуючи позов, Управління СБУ у Волинській області просить суд врахувати, що підставою для внесення подання про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності була невідповідність супроводжуючих документів, виготовлених посадовими особами Позивача, вантажу, який реально перевозився, що унеможливлює встановити відповідність товару чинним національним нормам та стандартам у сфері санітарно-епідеміологічного благополуччя, а також те, що вартість незаконно переміщеного вантажу є значною і становить понад 650 тисяч гривень. Управління СБУ у Волинській області вважає, що порушення допущені при реалізації зовнішньоекономічного контракту між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 є потенційно загрозливими для інтересів національної економічної безпеки, у зв`язку з чим Мінекономіки на підставі подання Управління СБУ у Волинській області від 23.09.2009 № 54/3-4929, абсолютно обґрунтовано, керуючись визначеною у законодавстві метою - недопущення аналогічних порушень та нанесення збитків економічним інтересам держави у подальшому, видало наказ від 20.10.2009 № 1160 "Про застосування спеціальної санкції".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, третьої особи, суд

В С Т А Н О В И В :

23.09.09р. Управлінням СБУ у Волинській області, у відповідності до ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», на розгляд Мінекономіки України було внесено подання про застосування спеціальних санкцій №54/3-4929, у якому Управління просило розглянути питання про можливе застосування до, зокрема, польської фірми «MIR- KAR»Halina Franczak спеціальної санкції у вигляді режиму індивідуального ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до прийняття судового рішення по кримінальній справі №21-09 від 09.04.09р.

На підставі вказаного подання, 20.10.09р. Мінекономіки України видано Наказ про застосування спеціальної санкції -індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України -до іноземних суб`єктів господарської діяльності №1160.

Вказаним наказом, починаючи з 10.11.09р. застосовано спеціальну санкцію -індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до іноземних суб`єктів господарської діяльності згідно з додатком до цього наказу. Як вбачається із додатку №1 до наказу, за порушення ст. 352 Митного кодексу України індивідуальний режим ліцензування застосовано до фірми «MIR- KAR»Halina Franczak.

Правомірність вказаного наказу в частині застосування індивідуального режиму ліцензування до нерезидента -фірми «MIR- KAR»Halina Franczak є предметом даного спору.

Суд вважає наказ правомірним, а позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність`від 16.04.1991 року N 959-XII, за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, як, зокрема, застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб`єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Як свідчать обставини справи, підставою для внесення подання СБУ у Волинській області про застосування спеціальних санкцій від 23.09.09р. №54/3-4929 слугувала інформація щодо порушень чинного законодавства в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності при виконанні зовнішньоекономічного контракту поставки товару польською фірмою «MIR- KAR»Halina Franczak на адресу СПД ОСОБА_1 через митний кордон України.

Так, згідно протоколів про порушення митних правил від 07.04.09р. №0197/20500/2009р. та №0198/20500/2009р, інспекторами Ягодинської митниці, встановлено, що 19.03.09р. на митну територію України через м/п Ягодин заїхали вантажні автомобілі, що належать фірмі -перевізнику «MAREX». Із поданих для оформлення документів вбачалось, що вантажівки переміщували через митний кордон товар фірми «MIR- KAR»Halina Franczak на адресу ФОП ОСОБА_1 , а саме вантаж: «шкіри свинні для техпереробки не придатні для вживання у їжу`у кількості 20 000 кг. нетто 20440 кг. брутто, загальної вартістю 10 000 дол. США (у кожному автомобілі).

В процесі митного контролю було встановлено, що у дійсності в одному автомобілі переміщувався вантаж «шкіри свинні`вагою 4 212 кг брутто 4132 кг. нетто та «обрізки м`яса з салом свинні`вагою 16 528 кг. брутто 16 168 кг нетто (протокол №0197/20500/2009р.); в іншому автомобілі перемішувався вантаж: «шкіри свинні заморожені`вагою 4 145, 5 кг. (брутто) - 4005, 5 кг. (нетто), «м`ясна обрізка свинна заморожена`вагою 2 453 кг. (брутто) -2 393 кг. (нетто), «свинний бочок з шкірою заморожений`вагою 5 247 кг. (брутто) -5 147 кг. (нетто), «свинний бочок без ребра і шкіри заморожений»1 349 кг. (брутто) -1309 кг. (нетто), «свинний бочок з ребрами заморожений`вагою 7 334 кг. (брутто) -7 194 кг. (нетто) (протокол №0198/20500/2009р.).

Отже, посадовими особами митниці були зафіксовані ознаки порушення вимог ст. 352 МК України, що полягали у незаконному приховуванні від митного контролю, ввозу в Україну товару (вантажу) «м`ясна продукція» у кількості 20 300 кг. нетто та товару «м`ясопродукція свіжоморожена`загальної вагою 20 048, 5 кг. (нетто) шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

09.04.09р. за вказаними вище фактами співробітниками Управління СБУ у Волинській області було порушено кримінальну справу № 21-09 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, а саме контрабандного переміщення товару - м`ясної продукції глибокої заморозки фасованої в блоки, вчиненого у великому розмірі.

З метою недопущення аналогічних порушень на недопущення нанесення збитків економічним інтересам держави у подальшому, Управлінням СБУ у Волинській області було внесено на розгляд Мінекономіки України вказане подання про застосування спеціальних санкцій від 23.09.09р. №54/3-4929, за результатами розгляду якого до позивача застосовано спеціальну санкцію за порушення вимог ст. 352 Митного кодексу України.

Зазначеною нормою Митного кодексу України передбачено відповідальність за вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до п. 1.2 Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17.04.00р. №52, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 травня 2000 р. за N 260/4481, санкції застосовуються Міністерством економіки України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність`та пов`язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність`та/або пов`язаних з ним законів України, і скасовується Міністерством економіки України (п. 2.3 вищезазначеного Положення).

Отже, враховуючи допущені позивачем -суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності - порушення митного законодавства, суд вважає правомірним застосування до позивача спеціальної санкції -індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Посилання позивача на те, що вина «MIR- KAR»Halina Franczak не доведена належними засобами доказування (судовими рішеннями), а відповідальність за порушення ст.352 МК України несуть водії -експедитори, що переміщували продукцію, - не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.5 ст. 1 МК України, декларант - юридична чи фізична особа, яка здійснює декларування товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до п. 22,23 ст. 1 МК України, перевізник - особа, зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, яка в установленому законом порядку, з використанням належних їй або найманих нею транспортних засобів переміщує товари через митний кордон України або здійснює перевезення товарів, що перебувають під митним контролем, між митними органами на території України; переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях - переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов`язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів`від 19.05.56р., ратифікована Україною 1 серпня 2006 року, відправник несе відповідальність за всі збитки транспортера, завдані йому внаслідок неточності або недостатності вказівок, зазначених в підпунктах b), d), e), f), g), h) и j) пункта 1 статті 6, (в товарно -транспортній накладній повинна міститися інформація, зокрема, про характер вантажу, вагу вантажу брутто тощо).

Відправник зобов`язаний до передачі вантажу приєднати до накладної або надати у розпорядження транспортера необхідні документи та повідомити всі необхідні відомості для виконання митних та інших формальностей. Перевірка правильності та повноти вказаних документів не є обов`язком транспортера (ст. 11 Конвенції).

За наведених правових норм та приймаючи до уваги те, що декларанти -водії-експедитори (зазначені у протоколах про порушення митних правил) подали для проведення митного оформлення документи, отримані від Фірми «MIR- KAR»Halina Franczak (відправника товару), що містили неправдиві дані (карнет TIR №RX60886175, TIR №RX60885092, CMR б/н від 17.03.09р. (2 шт.), фактуру VAT №44/03/2009 FEx від 17.03.09р., фактуру VAT №43/03/2009FEx від 17.03.09р.), безпідставними є доводи позивача про відсутність юридичних наслідків для відправника за порушення вимог ст.352 МК України.

Покликання позивача на те, що його вина не встановлена вироком чи постановою суду, а протоколи про порушення митних правил не доводять вину позивача, - не можуть бути підставою для скасування оспорюваного наказу, оскільки ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» не визначає підставою для застосування спеціальної санкції виключно судові рішення.

Відповідно до ст.239 Господарського кодексу України, застосування індивідуального режиму ліцензування є одним із видів адміністративно-господарських санкцій, які можуть застосовувати до суб`єктів господарювання органи державної влади відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом (в даному випадку ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»), тоді як суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а також посадові особи підприємств (ч.2 ст.320 Митного Кодексу).

Застосування вказаної санкції носить попереджувальний характер, є заходом організаційно-правового характеру, що спрямований на припинення правопорушення і недопущення аналогічних порушень та нанесення збитків економічним інтересам держави у подальшому суб`єктом господарювання і застосування такої санкції за вимогами Закону не ставиться у залежність від результатів вирішення кримінальних чи то адміністративних справ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам чинного законодавства, виданий у межах повноважень відповідача, а тому правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність, ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні адміністративного позову -відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Вєкуа Н.Г.

Мазур А.С.

Постанова складена в повному обсязі:07.07.10р.