Справа № 334/5908/17(2-а/334/103/18)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 травня 2019 року м. Дніпросправа № 334/5908/17(2-а/334/103/18)
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання протиправними та зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2017 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті, адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , відправлений 09 вересня 2017 року) позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до відповідача Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі по тексту - Правобережне ОУПФУ м. Запоріжжя) про визнання протиправними та зобов`язання вчинення дій.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Правобережного ОУПФУ м. Запоріжжя про визнання протиправними та зобов`язання вчинення дій відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 26 вересня 2018 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , відправлена 23 вересня 2017 року) позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року повернута.

Втім, 06 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , повторно оскаржила рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:

- в порушення вимог частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року, з огляду на наступне.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 16 серпня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні винесено рішення.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Отже, апеляційна скарга на вищевказане судове рішення суду першої інстанції повинна бути подана не пізніше 17 вересня 2018 року включно (день, який був першим робочим днем після 15 вересня 2018 року - останнього дня для оскарження вказаного судового рішення, який припав на вихідний день).

Однак, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року до суду першої інстанції подана 06 травня 2019 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Запоріжжя, тобто з восьмимісячним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Більш того, відповідно до дати, поставленої скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на апеляційній скарзі, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року навіть виготовлена 02 травня 2019 року, тобто, поза межами тридцятиденного строку, встановленого чинним законодавством України.

Разом з тим, скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року.

В обґрунтування клопотання скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , зазначає, що рішення суду першої інстанції було отримано 31 серпня 2018 року та оскаржено в межах процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом тридцяти днів з дня його отримання, однак ухвалою суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року була повернута скаржнику через невиконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Також, скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , вказує, що їй, нібито, не було відомо про залишення першої апеляційної скарги без руху, оскільки копію ухвали суду апеляційної інстанції вона не отримувала, у зв`язку з чим, вважає, що нею з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання скаржника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

Приписами статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строки апеляційного оскарження.

Вказаними статтями визначено події, з настаннням яких починається перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи клопотання, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Отже, поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право позивача.

Також суд зазначає, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Верховний Суд постановою від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18) висловив наступну правову позицію:

Відповідно до статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником строку подачі апеляційної скарги визначено обов`язковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного строку можливо лише за наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строк на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя не знаходить обґрунтованими доводи скаржника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , адже з моменту отримання копії рішення суду першої інстанції, скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2., мав право/обов`язок подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, а не виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року про залишення першої апеляційної скарги без руху через її неотримання скаржником, не звільняє скаржника від дотримання вимог процесуального закону.

Наголошую на тому, що копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року про залишення першої апеляційної скарги без руху була направлена скаржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням саме на ту поштову адресу, яку вказала особисто скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі (а.с.61-62) та яка зазначена в матеріалах справи, зокрема, в адміністративному позові (а.с.2-4), в заяві про розгляд без участі позивача та її представника (а.с.43) тощо.

Однак, поштовий конверт разом із ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року повернувся на адресу суду апеляційної інстанції із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (Ф.20) (а.с.68), що свідчить про вчинення судом апеляційної інстанції всіх належних дій для своєчасного повідомлення скаржника про хід розгляду справи та про неотримання скаржником кореспонденції без поважних причин.

Крім того, на виконання вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», вказана ухвала судді Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року про залишення першої апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року без руху направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а отже, скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , мала можливість бути обізнаною про вказане судове рішення.

Вважаю, що це свідчить про навмисне не бажання скаржника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , отримувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року про залишення першої апеляційної скарги без руху та, відповідно, про не бажання виконувати її вимоги у встановлений законом строк.

При цьому, звертаю увагу скаржника на те, що слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Так, у даній справі саме ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , була ініціатором судового процесу, вважаючи, що її права були порушені, є позивачкою, нею ж було подано і апеляційну скаргу, проте в подальшому свідомо нехтувала своїми процесуальними правами та обов`язками, не реагуючи вчасно на прийняту Третім апеляційним адміністративним судом ухвали від 24 жовтня 2018 року, при цьому нею не вживались заходи спрямовані на те, щоб дізнатись про хід та стан відомого їй судового провадження, що й призвело до порушення строків апеляційного оскарження. Тому процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Отже, такі підстави (причини) для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження спірного судового рішення, як, зокрема, повторна подача апеляційної скарги через не отримання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року визнаю не поважними та такими, що взагалі не можуть бути підставами для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження та, відповідно, не є доказом того, що скаржник з об`єктивних причин був позбавлений можливості усунути недоліки першої апеляційної скарги.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що оскаржуване скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року на момент повторної подачі апеляційної скарги набрала законної сили, у зв`язку з чим скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , мав навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).

Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржником не зазначено.

При цьому, наголошую на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , апеляційної інстанції не надано.

- порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі не вірно зазначено найменування суду апеляційної інстанції, до якого подається скарга, зокрема «До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду».

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 р. № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах», з 28 вересня 2018 року припинив роботу Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та з 03 жовтня розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд, у зв`язку з чим скаржнику ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , необхідно уточнити (вірно вказати) найменування суду апеляційної інстанції, до якого подається скарга.

- порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України) та електронну пошту скаржника ОСОБА_1 ;

- в порушення вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ від підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою.

Приписами частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об`єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент подання позовної заяви.

Законом України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, також визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 даного Закону, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність Правобережного ОУПФУ м. Запоріжжя щодо в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 23 серпня 2017 року, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, звернена до суду вимога про визнання дій відповідача неправомірними, свідчить про подання позову із вимогою немайнового характеру.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом 09 вересня 2017 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, визначено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

З огляду на дату подання адміністративного позову, а саме 09 вересня 2017 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640 грн. (1600 грн. х 0,4).

При цьому позивачем ОСОБА_1 , як видно із матеріалів адміністративної справи, заявлено фактично одна позовна вимога немайнового характеру.

Тобто, при подачі до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, у відповідності до Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, мав бути сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, судовий збір справляється зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу скаржником ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано 06 травня 2019 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Таким чином, при подачі до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 960 грн. (640 грн. х 150% ).

При цьому, скаржник ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору частиною 2 статті 3 та статтею 5 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, і, відповідно, повинна сплачувати судовий збір.

Натомість, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про сплату скаржником ОСОБА_1 судового збору.

Отже, скаржнику ОСОБА_1 за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 960 грн. та надати Третьому апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.

Судовий збір скаржнику ОСОБА_1 необхідно сплатити на зазначені реквізити:

дата документа;

отримувач коштів: УК у Шевченківському районі м. Дніпра;

рахунок отримувача: 1005;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37989274;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

призначення платежу розрахункового документа заповнюється таким чином: службовий код (знак): "*" (зірочка); розділовий знак ";" (крапка з комою); код ознаки судового збору "101";

розділовий знак ";" (крапка з комою); (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); розділовий знак ";" (крапка з комою); роз`яснювальна інформація про призначення платежу у формі: "Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ та адреса (для фізичної особи) чи назва організації (для юридичної особи, яка подає апеляційну скаргу), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)". Використання символу ";" не допускається.

- в порушення вимог пункту 4 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до апеляційної скарги не додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2., не відповідає вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.

Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , подана поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, тобто з восьмимісячним пропуском строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних суддею неповажними через відсутністю жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, а також враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , залишити без руху, надавши скаржнику ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 169, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені скаржником ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2018 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними та зобов`язання вчинення дій - залишити без руху.

Надати скаржнику ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом звернення до Третього апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказати поважні підстави з наданням відповідних доказів, а також шляхом надання Третьому апеляційному адміністративному суду оригінала документа на підтвердження сплати судового збору та приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді (вірно зазначити найменування суду апеляційної інстанції, до якого подається скарга, вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України) та електронну пошту ОСОБА_1 , додати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження разом з зазначенням поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням відповідних доказів або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

В разі не виконання ухвали і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк в частині надання оригінала документа на підтвердження сплати судового збору та приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук