Справа № 640/20005/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 травня 2019 року м. Київ№ 640/20005/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішуючи питання закриття провадження у справі

за позовомОСОБА_1
доУправління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України (далі також - відповідач, Управління), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

- дії суб`єкта владних повноважень, начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича щодо винесення ним наказу від 30.10.2018 року № 277 «Про звільнення ОСОБА_1 », - визнати протиправними;

- наказ начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича від 30.10.2018 року № 277 «Про звільнення ОСОБА_1 », - скасувати, як незаконний;

- у відповідності до вимог пункту частини другої статті 245 КАС України, зобов`язати відповідальних посадових осіб Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України здійснити поворот виконання наказу начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича від 30.10.2018 року № 277 «Про звільнення ОСОБА_1 », - в повному обсязі;

- у відповідності до вимог частини третьої статті 245 КАС України, зобов`язати відповідальних посадових осіб Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій № 1 Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України ОСОБА_1 , щодо незаконного його звільнення з 30.10.2018 року;

- стягнути з відповідача Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України, на користь позивача ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 грошові кошти, за фактично надані та виконані адвокатом Грицюком Віктором Вікторовичем , але не оплачені позивачем ОСОБА_1 , послуги по наданню позивачу ОСОБА_1 правової допомоги згідно Договору від 15.08.2018 року №2/ФО/08-18 на загальну суму, яка станом на 08.04.2019 року становить 70 530,00 (сімдесят тисяч п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок адвокатського бюро «Грицюк та Партнери», а саме: п/р НОМЕР_2 в ТВБВ № 10026/015 філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 322669, .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено; ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2018 року - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі.

26.03.2019 року позивачем через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Заяву на підставі пунктів 2, 4 частини першої статті 36 та статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірія Руслана Олександровича.

08.04.2019 року позивачем через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Письмове пояснення на підставі пункту 3 частини третьої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі також - КАС України).

08.04.2019 року позивачем через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Заяву на підставі частини першої статті 47 КАС України про зміну (доповнення) предмету адміністративного позову.

08.04.2019 року позивачем через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Заяву на підставі статей 94-95 КАС України про виконання пункту 5 ухвали від 25.03.2019 року.

08.04.2019 року позивачем через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Клопотання на підставі частини другої статті 33 та частини дванадцятої статті 171 КАС України про колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів за правилами загального провадження.

19.04.2019 року представником Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано Відзив на адміністративний позов у справі №640/20005/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 року заяву судді Арсірія Руслана Олександровича про самовідвід - задоволено повністю; відведено суддю Арсірія Руслана Олександровича від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради про визнання протиправними дії скасування наказу, зобов`язання вчинити дії; передано справу для визначення складу суду згідно із частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Миронюка Д.М. від 25.04.2019 року №371, у зв`язку з самовідводом судді, у провадженні якої перебувала адміністративна справа №640/20005/18, для подальшого розгляду справу №640/20005/18 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №640/20005/18 передано на розгляд судді Маруліної Л.О. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2019 року прийнято адміністративну справу №826/5892/18 до провадження. Прийнято заяву ОСОБА_1 про зміну (доповнення) позовних вимог. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та у складі колегії суддів - відмовлено. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статей 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявними в матеріалах судової справами доказами.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2019 року позивачу відмовлено у задоволенні клопотань від 14.05.2019 року про залучення співвідповідача у справі, про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та про витребування доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що начальником Управління Корнатом Володимиром Володимировичем 30.10.2018 року винесено наказ №277, яким звільнено ОСОБА_1 з посади завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1 за систематичне невиконання останнім правил внутрішнього трудового розпорядку.

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

З долучених до матеріалів справи письмових доказів та з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про:

- визнання протиправними дій начальника Управління адміністративними будинками ОСОБА_3 щодо винесення розпорядження від 25.06.2018 року №79 «Про оголошення догани ОСОБА_1 »;

- визнання протиправними дій заступника начальника Управління адміністративними будинками ОСОБА_4 щодо надання ним доручення, без дати складання та реєстраційного номеру, з відміткою про реєстрацію «вх. №15-7/43-208 від 23.05.2018 р.» з порушенням субординаційної підпорядкованості;

- визнання протиправними дій заступника начальника Управління адміністративними будинками ОСОБА_4 щодо підписання ним актів від 23.05.2018 року, від 29.05.2018 року та від 04.06.2018 року, в яких міститься завідомо неправдива інформація;

- визнання протиправними дій начальника відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1 Управління адміністративними будинками ОСОБА_5 щодо підписання нею актів від 23.05.2018 року, від 29.05.2018 року та від 04.06.2018 року, в яких міститься завідомо неправдива інформація;

- визнання протиправними дій начальника відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1 Управління адміністративними будинками ОСОБА_6 щодо підписання ним актів від 23.05.2018 року, від 29.05.2018 року та від 04.06.2018 року, в яких міститься завідомо неправдива інформація;

- скасування як незаконного розпорядження начальника Управління адміністративними будинками ОСОБА_3 від 25.06.2018 року №79 «Про оголошення догани ОСОБА_1 »;

- скасування як незаконного доручення заступника начальника Управління адміністративними будинками ОСОБА_4 без дати складання та реєстраційного номеру, з відміткою про реєстрацію «вх. №15-7/43-208 від 23.05.2018 р.»;

- скасування як незаконних актів від 23.05.2018 року, від 29.05.2018 року та від 04.06.2018 року, в яких міститься завідомо неправдива інформація.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2018 року у справі №826/13068/18 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) у зв`язку з тим, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки він повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для відмови у відкритті провадження у справі №826/13068/18 є те, що посада завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1 Управління адміністративними будинками не відноситься до публічної служби, а тому оскаржувані дії та рішення не можуть бути предметом оцінки адміністративного суду. Крім того, судом підкреслено, що виключно суб`єктний склад правовідносин не може мати своїм наслідком висновок про необхідність розгляду трудового спору у порядку адміністративного судочинства.

Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховано, що постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №703 «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», додаток 1-1 до якої визначав належність посади завідувача сектору Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України до четвертої категорії державних службовців, втратила чинність з 06.08.2016 року на підставі постанови Уряду України від 22.07.2016 року №465.

За таких обставин, на момент виникнення спірних правовідносин відсутні підстави вважати, що посада завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1, яку обіймає ОСОБА_1 , належить до посад державної служби, а перебування у трудових відносинах з Управлінням адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України є проходженням публічної служби.

Відтак, оскільки трудові відносини між ОСОБА_1 та Управлінням адміністративними будинками перебувають поза площиною правового регулювання проходження публічної служби, в адміністративного суду відсутні повноваження надавати оцінку рішенням та діям відповідача по відношенню до позивача за правилами частини другої статті 2 КАС України.

Крім того, трудові правовідносини між фізичною та юридичною особою публічного права не є обов`язковим свідченням виникнення між ними відносин влади-підпорядкування, чим спростовується твердження позивача про те, що у межах спірних правовідносин Управління адміністративними будинками є суб`єктом владних повноважень.

Ухвалою Верховного Суду від 08.01.2019 року у справі №826/13068/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 року.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, в той час як правильне застосування судами першої та другої інстанцій пункту 1 частини першої статті 170 КАС України є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення.

Ухвала Верховного Суду від 08.01.2019 року у справі №826/13068/18 набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Отже, враховуючи вищезазначені судові рішення, встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені у справі №826/13068/18, не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Крім іншого, суд бере до уваги, що у провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №757/3096/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича протиправними, скасування розпорядження начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича від 25.06.2018 року №75, скасування доручення заступника начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України ОСОБА_4 від 23.05.2018 року та про скасування актів 23.05.2018 року, 29.05.2018 року, 04.06.2018року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року у справі №757/3096/19-ц у задоволені клопотання ОСОБА_1 про передачу за підсудністю цивільної справи №757/3096/19-ц відмовлено у зв`язку, зокрема, з позицією, викладеною Верховним Судом в ухвалі від 08.01.2019 року у справі №826/13068/18.

Так, абзацом 3 пункту 2 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини також виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким.

Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Отже, з огляду на те, що судом встановлено, що в межах спірних правовідносин Управління не виконує владно-управлінських функцій щодо ОСОБА_1 , а діє як роботодавець, керуючись нормами Кодексу законів про працю України, спираючись на висновок Верховного Суду, висловлений у межах спірних правовідносин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2-9, 19, пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 239, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №640/20005/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - закрити.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ), що цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

3. Попередити позивача, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повну ухвалу складено 27.05.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна