Справа № 493/18/19
Суддя: Мясківська І. М.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/18/19
Провадження № 2-а/493/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 доінспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Обрубинського Едуарда Едуардовича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Обрубинського Едуарда Едуардовича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що інспектор Обрубинський Е.Е. зупинив його30.12.2018 року о 14-10 за адресою траса Є95 М05 та звинуватив його в тому, що він нібитоперевищив швидкість руху. 30.12.2018 о 14-15 за тією ж адресою траса Е95 М05 інспектор Обрубинський Е.Е. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що справу потрібно було розглядати не на місці вчинення адміністративного правопорушення, а за місцем його вчинення, в даному випадку в м. Одеса, за вул. Карольова 5, де розташоване Управління патрульної поліції м. Одеса. Проте, інспектор Обрубинський Е.Е. положень ст.. 276 КУпАП не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушив його права.

Крім того, інспектор ОСОБА_2 не надав йому можливості скористуватися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП в повному обсязі. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор ОСОБА_2 пішов до свого патрульного автомобіля де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розглядусправи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу,особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Таким чином, на думку позивача, були встановлені такі порушення.

1. Відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи.

2. Відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористуватисяу повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

3. Відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а самепроігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, часта місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду був повідомлений належним чином. Однак, в матеріалах цивільної справи міститься заперечення на позовну заяву, в якому пояснюється, що ознайомившись із змістом та вимогами адміністративного позову Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції категорично не погоджуються з вимогами громадянина ОСОБА_1 , вважають їх необгрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, виходячи з наступного.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення було встановлено,30.12.2018 року в ході виконання службових обов`язків інспектор патрульної поліції роти № 1 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Обрубинський Едуард Едуардович., в складі наряду з ОСОБА_3 під позивним «Д502», виявив транспортний засіб «ВАЗ 210700-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , що рухався о 14 год. 02 хв. в Одеській області, по Київському шосе Е-95 (402-й кілометр) зі швидкістю 76 (сімдесят шість) км/год, чим перевищив встановлене дорожнім знаком 3.29 обмеження швидкості руху транспортних засобів у 50 км/год та порушив пункт 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, якими визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Дана обставина була зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортник засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС000523 та підтверджується роздруківкою файлу _В8000_1230 _140235.jmf з пристрою, на якому зокрема, вказана система географічних координат місця події (географічна широта 47° 1 '03.70N і географічна довгота 30° 19'09.54 " ОСОБА_4 ).

В подальшому, даний транспортний засіб, був зупинений на вимогу інспектора патрульної поліції та гр. ОСОБА_1 було роз`яснено суть його правопорушень, ознайомлено з даними, які було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС000523.

Інспектор Обрубинський Едуард Едуардович під час розгляду справи, роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 та ст.ст. 307, 308 КУпАП, додатково, витяги цих статей надруковані на зворотній стороні постанови, що підтверджуєтеся копією самої постанови НК № 583763 від 30.12.2018 року.

Звертають увагу, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і надав поліцейським письмове пояснення по суті вчиненого ним правопорушення, яке було приєднано до постанови. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5, ст. 278 КУпАП не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор Обрубинський Е.Е. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Негайно, після закінчення розгляду справи інспектор Обрубинський Е.Е., відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії НК № 583763 від 30. 12.2018 року.

Враховуючи, що відповідно до ч. З, ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, інспектор Обрубинський Е.Е. вручив копію позивачу, про що свідчить особисті підпис гр. ОСОБА_1 на копії постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ

про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за ч. 1 ст. 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.18 по справі № 760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.18 по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Усім зазначеним нижче підтверджується факт перевищення швидкості гр. ОСОБА_1 та законності використання пристрою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС000523.

Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС000523 та підтверджується роздруківкою файлу _В8000_1230_140235. jmf з пристрою, на якому зокрема, вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 47° 1 '03.70"Н і географічна довгота ІНФОРМАЦІЯ_1 '09.54"Е місця події.

Згідно з експертним висновком НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. Відповідно, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 ТruСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавче регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11931 від 25 вересня 2018 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС000523. Дане свідоцтво чинне до 22 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.Разом з тим, в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт перевищення ним швидкості ТЗ чи доказів, котрі підтверджували недостовірність результатів лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС000523 тощо.

Також для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування дійсних обставин справи було додатково здійснено фото-відео фіксування фактичного місця розташування дорожнього знаку передбаченого п.п. 3.29. ПДР, який обмежує максимальну швидкість руху значеннями 50 км/год. Здійснено відображення на місцевості та карті географічних координат правопорушення.

В той же час в матеріалах справи наявні докази, котрі підтверджують законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП.

Інспектор роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, старший лейтенант поліції Обрубинський Едуард Едуардович діяв виключно із дотриманням чинного законодавства та керувався усім; необхідними положеннями:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком* визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку».

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також: міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 2.3.6) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уваленим, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 16, п. 4 «Положення про національну поліцію» затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 877, «Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі».

Таким чином, з огляду на все вищезазначене в діях позивача є склад адміністративного правопорушення. Поліцейський мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримані процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії НК № 583763 від 30.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні та необгрунтовані.

У відповідності до ст.. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та оцінивши позиції позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на порушення відповідачем норм закону при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 583763 від 30.12.2018 року, а саме: відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, позбавив його можливості скористуватисяу повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а самепроігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Суд критично ставиться до обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Статтею 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справпро адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, як передбачає ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені положення, розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, а саме на місці зупинки автомобіля водія ОСОБА_1 , здійснювався у відповідності до чинного законодавства.

Що стосується твердження позивача, що інспектор Обрубинський Е.Е. позбавив його можливості скористуватисяу повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, то з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи, інспектор Обрубинський Е.Е. роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 та ст.ст. 307, 308 КУпАП, додатково, витяги цих статей надруковані на зворотній стороні постанови, що підтверджуєтеся копією самої постанови НК № 583763 від 30.12.2018 року.Крім того, ОСОБА_1 надав письмове пояснення по суті вчиненого ним правопорушення, яке було приєднано до постанови. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання суд не вбачає.

Що стосується твердження позивача, що інспектор Обрубинський Е.Е., при розгляді справи про адміністративне правопорушення, проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП, то судом не встановлено доказового підтвердження ігнорування інспектором вказаних статей КУпаП.

Інших підстав, які б свідчили про протиправність дій інспектора ОСОБА_2 . при винесені ним постанови, а також підстав для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивачем не зазначено. Крім того, ОСОБА_1 взагалі не торкає питання про його вину у вчиненні правопорушення, а саме визнає чи спростовує він у своїх діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 122 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що транспортний засіб «ВАЗ 210700-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , що рухався о 14 год. 02 хв. в Одеській області, по Київському шосе Е-95 (402-й кілометр) зі швидкістю 76 (сімдесят шість) км/год, перевищив встановлене дорожнім знаком 3.29 обмеження швидкості руху транспортних засобів у 50 км/год та порушив пункт 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, якими визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 30.12.2018 року, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 241, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 доінспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Обрубинського Едуарда Едуардовича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 28.05.2019 року.

СУДДЯ