Справа № 212/1048/19
Суддя: Козлов Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/1048/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Козлова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Курбакової Ю.О розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом представника позивача Копилова Віктора Олександровича, який діє на підставі договору про надання правової допомоги адвоката Тарнаповича Ігоря Вікторовича до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Перетятькіна Павла Романовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тарнапович І.В. звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.
В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що Копилова В.О. відповідачем ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що останнім винесено постанову за ч. 1 ст.121 КУпАП, а саме: «17.01.2019 о 22:21 /Дніпропетровська область, Криничанський район, автодорога М 04, 152-й кілометр/ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES BENZ AXOR 1840 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби не працювали задні габаритні вогні, чим порушив вимоги п.31.6 б ПДР України. Вважає, що відповідач безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Просив скасувати постанову відповідача серії Ар № 789770 від 17.01.2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень.
11 лютого 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу позовну заяву залишено без руху, надано позивачу або його представнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
11 березня 2019 року на виконання ухвали від 11.02.2019 представником позивача надані документи по усуненню недоліків.
15 березня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного провадження, призначено судове засідання з викликом учасників процесу, відповідачу надано строк для надання відзиву.
20 квітня 2019 року на адресу суду від представника УПП в Дніпропетровській області ДПП Марченко Артема Олександровича надійшло клопотання про залучення їх третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог з боку відповідача, оскільки, вони мають право надавати оцінку правомірності дій інспектора, та несуть відповідальність за дії свого співробітника. Надіслали письмове пояснення та просили справу розглянути без їх участі у позовних вимогах відмовити.
25 квітня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу клопотання представника УПП в Дніпропетровській області ДПП Марченко А.О. задоволено, та залучено до справи третю особу.
25 квітня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тарнапович І.В. звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутністю та без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.
Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання на розгляд справи не з`явився, строком для подання відзиву не скористався.
З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.
17 січня 2019 року інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Перетятькіним Павлом Романовичем винесено постанову серії АР № 789770 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за те, що водій ОСОБА_1 17 січня 2019 року о 22:21 /Дніпропетровська область, Криничанський район, автодорога М 04, 152-й кілометр/ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES BENZ AXOR 1840 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби не працювали задні габаритні вогні, що є порушенням п. 31.6 «б» ПДР України.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.
Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) (зі змінами та доповненнями).
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).
Суд зазначає, що оскаржуваною постановою від 17 січня 2019 року відповідач інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Перетятькін Павло Романович притягнув до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 , на місці розглянувши справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та виніс оскаржувану постанову серії АР № 789770 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Суд враховує, що статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до п.п. «б» 31.6 Правил дорожнього руху, які затверджено постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Суд звертає увагу, що ч.1 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за умисний характер дії водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.
Разом з цим, відповідно до змісту ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Як видно зі змісту оскаржуваної постанови відповідач притягнув до адміністративної відповідальності позивача за те, що водій керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі.
На підтвердження правомірності своїх дій, які передували винесенню постанови відповідач направив до суду відеозапис, на якому видно, що дійсно 17 січня 2019 року у транспортного засобу MERCEDES BENZ AXOR 1840 (сідельний тягач) реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби не працювали задні габаритні вогні.
Представник позивача, в свою чергу, у адміністративному позові зазначив, що найголовнішою опцією габаритних ліхтарів є залучення уваги з боку інших учасників дорожнього руху, для того щоб мати можливість в темний час доби оцінити, які розміри має транспортний засіб. Габаритні ж ліхтарі сідельного тягача, в складі автопоїзду закриті конструктивними габаритами напівпричепу і водії транспортних засобів, які рухаються позаду такого автопоїзду в будь-якому разі не мають можливості бачити ліхтарі, які розташовані на тягачі, та закриті габаритами напівпричепу, але можуть без ускладнень бачити габарити усього автопоїзду за рахунок встановлених заводом-виробником на півпричепі задніх та бічних габаритних ліхтарів та габаритних ліхтарів встановлених на передній частині і на крилах тягача.
Тобто, представником позивача доводиться той факт, що габаритні ліхтарі сідельного тягача закриті півпричепом, тому водії транспортних засобів, які рухаються позаду такого автопоїзду не мають можливості бачити їх.
Проте, суд звертає увагу, що норми КУпАП передбачають відповідальність за умисний характер дії водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суд зазначає, що відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП в разі порушення п.п. «б», п.31.6 Правил дорожнього руху настає, лише в разі виявлення факту умисної дії, в результаті якої у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості водій свідомо допустив непрацездатність ламп фар чи задніх габаритних ліхтарів, яка унеможливлює згідно ПДР подальшу експлуатацію транспортного засобу. Тут треба зазначити, що інспектором УПП невірно витлумачено приписи ПДР з огляду на наступне.
По-перше, дефениция ч.1 ст.121 КУпАП наголошує: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. В даному випадку, мова йде про несправності, при яких заборонено саме експлуатацію транспортного засобу. Вичерпний перелік таких несправностей перелічено у пункті 31.4 ПДР зі всьома його підпунктами, одним з яких є підпункт 31.4.3 під назвою «Зовнішні світлові прилади», в якому чітко зазначено заборону експлуатації т/з при наявності наступного переліку несправностей:
а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
Перелік несправностей стосовно заборони експлуатації вичерпний. Інспектор, при цьому, застосовує пп. «б» пункту 31.6 ПДР, який забороняє не подальшу експлуатацію, а тільки рух автомобіля, а відтак не підпадає під дію ч.1 ст.121 КУпАП.
По-друге, позивачем цілком слушно зауважено, що в ситуації, яка мала місце на дорозі, мову треба вести про транспортний засіб та його габаритні вогні (в даному випадку задні). В даному випадку законодавець визначає транспортним засобом автопоїзд (транспортний состав - пункт 1.10 ПДР), елементи якого (тягач MERCEDES BENZ AXOR 1840 ((сідельний тягач), причеп, напівпричеп), кожен з котрих є транспортним засобом і не можуть розглядуватися окремо як незалежні одне від одного, коли вони працюють в складі автопоїзда. Тому задніми габаритними ліхтарями даного транспортного засобу є ті, що позначають (у відповідності до їх визначення «габаритні») кінцеву задню частину транспортного составу. Позивачем доведено, що ці габаритні ліхтарі на момент огляду інспектором транспортного засобу були в справному стані.
І в-третє, суд бере до уваги, що вимога позивача, відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП щодо складання протоколу в ситуації, коли він заперечує вчинення ним правопорушення, - була цілком законною і інспектор, в такому разі, повинен був скласти протокол. Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, інспектор повинен керуватись ст.279,280,283 КУпАП та інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпе6чення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі» затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року.
При винесенні постанови відповідачем були порушені зазначені норми, що позбавило ОСОБА_1 можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. До того ж інспектором порушено вимоги процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст.ст.278,279,280 КУпАП.
Встановлені в судовому засіданні обставини дають суду підстави для скасування постанови до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Перетятькіна Павла Романовича, серії АР № 789770 від 17 січня 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121 КУпАП.
Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.143 КАС України.
У відповідності до ст.139 КАС України та ст.288 КУпАП витрати пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 121, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого на підставі договору про надання правової допомоги, здійснював адвокат Тарнапович Ігор Вікторович до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Павла Романовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - задовольнити.
Постанову інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Перетятькіна Павла Романовича, серії АР № 789770 від 17 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 340 гривень скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Перетятькін Павло Романович, юридична адреса: 49101, м.Діпро, вул.Троіцька, буд.2А.
Третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції, юридична адреса: 49101, м.Діпро, вул.Троіцька, буд.2А.

Суддя: Ю. В. Козлов