Справа № 620/963/19
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Чернігів Справа № 620/963/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Шашери М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Держпраці у Чернігівській області
про за участю сторін від позивача від відповідача визнання протиправними та скасування акту і постанов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , діє на підставі ордеру ОСОБА_3 діє на підставі довіреності, ОСОБА_4 , діє на підставі довіреності
У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Чернігівській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати акт інспекційного відвідування № 25-01-104/0075 від 31.01.2019;

- визнати протиправними та скасувати постанови Управління Держпраці у Чернігівській області від 21.02.2019 № 25-01-104/0075/51, № 25-01-104/0075/52.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_5 у ФОП ОСОБА_6 ніколи не працювала, її особу встановлено зі слів самої ОСОБА_5 та жодних інших даних щодо цієї особи немає. Повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_5 не подавалось, оскільки вказана особа ніколи не працювала у ФОП ОСОБА_1 На спростування правопорушень щодо найманого працівника ОСОБА_7 позивачем були надані: трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 24.10.2018 року, підписаний працівником і роботодавцем; наказ про прийом на роботу № 6; наказ про звільнення з роботи № 9/3; заяву про прийом на роботу від Варгузіної; заяву про звільнення з роботи від Варгузіної; розрахунково - платіжна відомість заробітної плати/відпускних за жовтень 2018р. Всі ці документи надавались як у ході перевірки так і додатково направлялися Відповідачу рекомендованою кореспонденцією. Однак позивач зазначає, що надіслані документи відповідачем не було взято до уваги. Окрім того, позивач вказує, що не зрозуміло на які засоби фіксації зняті порушення і чи ці засоби сертифіковані, а отже чи мали право на застосування.

Відповідач у встановлений судом строк направив відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Управління Держпраці у Чернігівській області, як територіальний орган Держпраці, наділене правом проводити позапланові заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності з питань, віднесених до його компетенції, зокрема, у формі інспекційного відвідування. У свою чергу, під час проведення інспекційного відвідування було встановлено використання найманої праці без належного оформлення трудових договорів, без видання наказів про прийом на роботу, що є порушенням ст. 24 КЗпП України. Крім того, перевіркою встановлено звільнення працівника без її відповідного волевиявлення, чим порушено ст. 36 КЗпП, а також невиплата належних працівникові при звільненні сум, що є порушенням ст. 116 КЗпП.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в відзиві на позов та додатково зазначили, що відеофіксація інспекційного відвідування проводилась на телефон.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративний справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.05.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

До Управління Держпраці у Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_7 стосовно її працевлаштування без належного оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1

Заступником начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області ОСОБА_8 на ім`я начальника Управління Держпраці у Чернігівській області ОСОБА_9 підготовлено службову записку від 09.01.2019 з пропозицією проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питання використання найманої праці без належного оформлення (а.с. 70).

На підставі вказаних заяви та службової записки 10.01.2019 відповідачем було видано наказ № 9 про проведення контрольних заходів, зокрема, інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин та оплати праці (а.с. 71).

Відповідно до вказаного наказу відповідачем видано направлення від 10.01.2019 № 36 на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з 17 по 18.01.2019 щодо перевірки додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин та оплати праці (а.с. 72).

17.01.2019 інспектором праці Назаренком Н.Г. здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яке не було проведено у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, про що складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № 25-01-104/0016 від 18.01.2019, та яким строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 30.01.2019 (а.с. 73).

Також, 18.01.2019 інспектором праці складена вимога про надання/поновлення документів № 25-01-104/0016, якою було зобов`язано позивача у строк до 09 год. 00 хв. 30.01.2019 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування згідно переліку (а.с.74).

На виконання вимоги інспектора праві, позивачем надано документи, згідно переліку, зазначеного у вимозі та інспекційне відвідування було закінчено, за результатами якого складено акт № 25-01-104/0075 від 31.01.2019 (а.с. 17-21).

Під час інспекційного відвідування, відповідачем встановлено фактичний допуск до роботи ОСОБА_5 без укладення трудового договору, без видання наказу про прийняття вказаного працівника на роботу та без належного повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також під час інспекційного відвідування відповідачем встановлено прийняття на роботу працівника Варгузиної Л ОСОБА_10 без відповідної заяви останньої, а також звільнення без волевиявлення працівника та не проведення розрахунку при звільненні за відпрацьований час з працівником ОСОБА_7

За результатами акту інспекційного відвідування 14.02.2019 відповідачем винесений припис про усунення виявлених порушень № 25-01-104/0075-0080.

На підставі абзацу 2 частини 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України за фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 21.02.2019 № 25-01-104/0075/51, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190 грн (а.с. 35).

На підставі абзацу 2 частини 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України за порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 21.02.2019 № 25-01-104/0075/52, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 12519 грн (а.с. 36).

Із зазначеними вище актом перевірки та постановами про накладення штрафу позивач не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).

Так, згідно абзацу третього статті 1 Закону заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 2 Закону заходи контролю здійснюються, серед інших, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до частин другої та третьої статті 6 Закону проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону. Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Частини перша, друга статті 7 Закону передбачають, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

В силу вимог частини третьої статті 7 Закону у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

За змістом статті 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема, безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Так, особливості проведення заходів контролю, про які йде мова в частині четвертій статті 2 Закону, в сфері законодавства про працю передбачені частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України, згідно якої державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295).

Пунктом 2 Порядку № 295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

В силу підпункту 3 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Підпункт 2 пункту 5 Порядку № 295 також встановлює, що інспекційні відвідування проводяться за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Зі змісту вказаних норм, суд дійшов висновку, що підставою для проведення інспекційного відвідування з питань використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин та оплати праці може бути не будь-яке рішення керівника органу контролю, а лише те, яке прийняте на підставі наявної інформації, яка в достатній мірі свідчить про можливі порушення трудового законодавства в частині використання праці осіб без укладання трудових договорів.

Тобто, оцінка правомірності рішення керівника про призначення інспекційного відвідування, повинна надаватися з урахуванням достатності інформації про можливі порушення та змісту наказу (посвідчення чи направлення на проведення заходу) для висновків про наявність фактичної підстави проведення відповідного відвідування. Відсутність такої інформації свідчить про відсутність підстав для проведення відвідування, призводить до визнання відвідування протиправним та відсутності правових наслідків такого.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 у період з 17 по 18.01.219 призначене згідно з наказом № 9 від 10.01.2019, прийнятого за результатами аналізу інформації, отриманої з заяви фізичної особи та службової записки від 09.01.2019.

В силу вимог частини третьої статті 7 Закону у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема: номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Водночас, як встановлено судом, на проведення інспекційного відвідування позивача відповідачем було видано направлення від 10.01.2019 № 36, яке не містить даних щодо: типу заходу (плановий або позаплановий); підстави для здійснення заходу; інформації про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що формулювання в направленні «на підставі наказу № 9 від 10.01.2019» розцінюється судом як відображення інформації про номер і дату наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід.

Також вищевказане направлення не містить інформації про здійснення попереднього заходу.

Щодо відображення в направленні на проведення контрольного заходу типу заходу (плановий або позаплановий), то суд зазначає, що згідно Закону планові та позапланові заходи здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом, при цьому інспектування згідно частини третьої статті 7 Закону також є формою контрольного заходу, а тому зазначення у направленні на проведення контрольного заходу від 10.01.2019 № 36 про проведення інспекційного відвідування не позбавляє обов`язку зазначення типу заходу, що проводиться.

В свою чергу, відповідно до п. 20 Порядку № 295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

З огляду на матеріали справи інспекційне відвідування завершено 30.01.2019, проте акт інспектором праці складено 31.01.2019, що підтверджує копія акту перевірки, наявна в матеріалах справи (а.с. 17-21).

Таким чином, відсутність необхідної інформації в направленні на проведення контрольного заходу свідчить про відсутність підстав для проведення відвідування, а як наслідок призводить до визнання відвідування протиправним та відсутності правових наслідків такого.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

Пунктами 6 та 7 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивача не було поінформовано про розгляд справи належним чином не пізніше ніж за п`ять днів до дати її розгляду у порушення вимог пункту 6 Порядку № 509, відповідних доказів про вручення (інформування) такого повідомлення у спосіб, наведений у вказаному пункті, суду не надано.

Представник відповідача не надав доказів, які б свідчили про те, що позивач у строк до 16.02.2019, тобто не пізніше як за п`ять днів був поінформований про розгляд справи про накладення на позивача штрафу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На основі системного аналізу викладених правових норм та з урахуванням всього зазначеного, наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності дій щодо складення оскаржуваних постанов як правового наслідку проведеного інспекційного відвідування, що відбулось з порушенням норм порядку стосовно його проведення, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а постанови про накладення штрафу визнанню протиправними та скасуванню.

В свою чергу вимоги стосовно скасування акту інспекційного відвідування задоволенню не підлягають, оскільки скасування акту не тягне за собою будь-яких правових наслідків, і не впливає на обсяг прав та інтересів позивача, позаяк правові наслідки в даній справі має лише акт індивідуальної дії, а саме постанова про накладення штрафу.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця Побегун Олени Анатоліївни задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Держпраці у Чернігівській області від 21.02.2019 № 25-01-104/0075/51, № 25-01-104/0075/52.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 512,27 (п`ятсот дванадцять тисяч) грн 27 коп.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Фізична особа-підприємець Побегун Олена Анатоліївна, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Управління Держпраці у Чернігівській області, вул. П`ятницька, буд. 39, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 28.05.2019.

Суддя Ю. О. Скалозуб