Справа № 560/3558/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3558/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

06 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУПФУ в Хмельницькій області), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Хмельницькій області від 21.06.2018 за №50 про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах за Списком №2;

-зобов`язати ГУПФУ в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи з 22.08.1992 по 14.11.1994 з 20.03.1995 по 13.06.1995 та з 18.08.2000 по 18.09.2000 до пільгового стажу за Списком №2 та призначити пенсію з 11.05.2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що висновки викладені в рішенні не відповідають обставинам справи, а також судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що періоди роботи позивача з 21.08.1992 не підтверджені результатами атестації робочих місць. При цьому, в порушення Порядку №22-1 документи про проведення атестації позивачем з заявою про призначення пенсії, не подавались.

Стосовно порушення норм процесуального права, відповідач вказав, що в порушення вимог статей 90, 242 КАС України, суд першої інстанції проігнорував доводи та докази, на які посилається Управління.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та повноважних представників для участі у справі, до суду не направили.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 досягнувши 55 річного віку, у травні 2018 року звернувся до ГУПФУ в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням відповідача, оформленим протоколом №50 від 21.06.2018, позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії, оскільки його пільговий стаж за Списком №2 становить 10 років 2 місяці 15 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що посада, на якій позивач працював в спірні періоди роботи, відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком №2. Факт проведення атестації зазначеного робочого місця підтверджується документально, а твердження Пенсійного органу спростовуються наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на натупне.

Так, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, врегульовано, що призначають (здійснють перерахунок) і виплачують пенсії, територіальні органи Пенсійного фонду України.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (Порядок №22-1) визначено, що заява про призначення пенсії непрацюючим пенсіонерам, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Відповідно до п. 4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731) атестація робочих місць за умовами праці (атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці набув чинності з 21.08.1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1).

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п. 4.2 цього Порядку (п. 4.3).

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (п. 10 Порядку №383) .

Також, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 передбачено, що результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обгрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також після 21.08.1992 року документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути, зокрема, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Так, колегією суддів із записів в трудовій книжці позивача встановлено, що останній в період з 22.08.1992 року по 14.11.1994 року працював слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування дільниці з ремонту турбінних установок цеху централізованого ремонту; у період з 20.03.1995 року по 13.06.1995 року працював на посаді майстра 2 групи дільниці з ремонту турбінних установок цеху центразізованого ремонту; у період з 18.08.2000 року по 18.09.2000 рік працював начальником дільниці з ремонту та обслуговування турбінних установок цеху централізованого ремонту.

Записи в трудовій книжці ніким не оскаржувались та в судовому порядку недійсними не визнавались.

В той же час записи в трудовій книжці підтверджуються наявними в матеріалах справи довідками ДП НАЕК «Хмельницька атомна електрична станція» від 31.07.2018 №№ 05-404, 05-405, від 08.08.2018 № 49-940 та особовою карткою ОСОБА_1

На спірні період роботи позивача діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністров СРСР від 26 січня 1991 р. №10 та Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року та Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. №36.

Вказаними списками передбачено посади на яких ОСОБА_1 працював 22.08.1992 по 14.11.1994, з 20.03.1995 по 13.06.1995 та з 18.08.2000 по 18.09.2000, що також підтверджуються довідками ДП НАЕК «Хмельницька атомна електрична станція» від 31.07.2018 №05-405 та №05-404.

Разом з тим, однією із умов для виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списками №№1,2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Так, з наявних в матеріалах справи довідки про проведення атестації робочих місць слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування та майстра ЦЦР ВП ХАЕС, на яких працював ОСОБА_1 № 48-25/336-7063 від 03.08.2018 та копій наказів Хмельницької АЕС від 16.03.1992 №129 і від 27.07.2000 №773к вбачається, що на підприємстві проведено атестацію робочих місць за умовами праці та з 01.04.1992 року встановлено шкідливі умови праці на робочих місцях слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування та майстра ЦЦР ВП ХАЕС; з 27.07.2000 на робочих місцях слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування та майстра ЦЦР ВП ХАЕС підтверджено шкідливі умови праці, зайнятість на яких дає право на пільгову пенсію, згідно Списку №2.

Слід зазначити, що вперше атестація робочих місця позивача була проведена на підставі постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 15.08.1985 №783 «О широком проведений аттестации рабочих мест и их рационализации в промышленности и других отраслях народного хозяйства», постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 16.09.1985 № 348 «Про подальший розвиток і підвищення ефективності проведення атестації робочих місць і їх раціоналізації в промисловості та інших галузях народного господарства», після проведення вказаної атестації умови праці позивача не змінювалися. А отже на час прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 про затвердження Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, атестація робочих місць на підприємстві вже була проведена, тому до закінчення п`ятирічного терміну не було необхідності проведення повторної атестації.

За таких обставин є необгрунтованими твердження відповідача про необхідність проведення атестації після прийняття постанови № 442.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 23 травня 2018 року у справі №679/1207/17.

За правилами частин 1 та 2 стаття 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданими позивачем доказами, підтверджено право останнього на зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п.б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача належними та допустимими доказами.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 205, 243, 250, 308, 311,313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.