Справа № 640/9089/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 травня 2019 року м. Київ № 640/9089/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішуючи питання відкриття провадження у справі

за позовомПублічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод»
доДержавного реєстратора Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Подоляка Івана Павловича
провизнання протиправним та скасування рішення, -
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Експериментальний механічний завод» (далі також - позивач, заявник) з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Подоляка Івана Павловича (далі також - відповідач, державний реєстратор), в якому просить:

- визнати протиправним рішення державного реєстратора Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» Подоляка Івана Павловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44720821 від 19.12.2018 року щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» Подоляка Івана Павловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44720821 від 19.12.2018 року щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, у відповідності до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, пунктами 6, 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржується рішення державного реєстратора від 19.12.2018 року про державну реєстрацію прав індексний номер: 44720821, а саме - про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00) площею 8 016,1 кв. м за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Внаслідок прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, на думку позивача, відбувся незаконний перехід права власності на майно, належне Публічному акціонерному товариству «Експериментальний механічний завод».

На думку позивача, під час прийняття оскаржуваного рішення державним реєстратором грубо порушено норми діючого законодавства України, а також права та інтереси Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод», як «єдиного законного власника на об`єкта нерухомого майна - 00».

Крім того, на думку позивача, державну реєстрацію проведено незважаючи за записи про обтяження нерухомого майна (податкова застава та арешт), що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення державного реєстратора.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вказане рішення відповідача стосується державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00).

При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач фактично оспорює набуття права власності на об`єкт нерухомого майна 00) ОСОБА_1 , вважаючи себе єдиним власником цього об`єкту з підстав, зазначених у позовній заяві.

Позивачем, зокрема, зазначено, що Публічне акціонерне товариство «Експериментальний механічний завод» не є заявником стосовно вчинення відповідних реєстраційних дій.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають виключно з правовідносин, пов`язаних з правом власності на об`єкт нерухомого майна, тобто спір між ними виник не у зв`язку із виконанням або невиконанням суб`єктом владних повноважень публічно - владних управлінських функцій, в тому числі, делегованих.

Також доцільно зазначити, що оскільки позивач вбачає у наслідках, які спричинено прийняттям рішень щодо об`єкту нерухомого майна, порушення, пов`язані саме з реалізацією своїх майнових інтересів щодо володіння, користування та розпорядження (права власності) відповідним об`єктом, визнання таких рішень протиправними та їх скасування є способом захисту саме майнових прав та інтересів позивача.

Таким чином, з урахуванням положень діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що спір у справі між сторонами виник поза межами публічно-правових правовідносин, а отже віднесений до юрисдикції відповідного господарського суду.

В той же час, слід зазначити, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження спірним майном. Оскільки позивач не був заявником стосовно реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 , тобто, останні були вчинені за заявами інших осіб, тому такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на рухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.

Правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04.04.2018 року у справі № 817/1048/16, від 18.04.2018 року у справі № 804/1001/16 під час розгляду спорів у правовідносинах щодо державної реєстрації прав.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на рухоме, нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на майно є цивільно-правовим. А тому, вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 року по справі №823/2042/16.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, враховуючи, що спірні правовідносини є господарсько-правовими, а відтак, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити Публічному акціонерному товариству «Експериментальний механічний завод» у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснити, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку господарського судочинства.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 170, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству «Експериментальний механічний завод» у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до господарської юрисдикції.

4. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати позивачу.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Л.О. Маруліна