Справа № 2-а/593/1/2017
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа №2-а/593/1/2017

провадження №К/9901/16535/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Бережанської міської ради Тернопільської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області у складі судді Данилів О.М. від 27 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Попка Я.С., Хобор Р.Б., Сеника Р.П. від 11 липня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бережанської міської ради Тернопільської області, третя особа - ОСОБА_2, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії Бережанської міської ради Тернопільської області щодо передачі в оренду належної йому на праві власності земельної ділянки по АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Бережанської міської ради Тернопільської області щодо невжиття заходів для усунення перешкод у користуванні належної на праві власності земельною ділянкою;

- визнати протиправним та скасувати рішення Бережанської міської ради Тернопільської області № 331 від 10 серпня 2016 року «Про затвердження акту постійної комісії міської ради»;

- зобов`язати Бережанську міську раду Тернопільської області прийняти рішення про припинення оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Бережанську міську раду Тернопільської області не чинити перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою площею 0,07 га по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. Рішення судів мотивовано тим, що рішення Бережанської міської ради за № 250, яким ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га, розташовану по АДРЕСА_1 , не було ним реалізовано, а тому втратило свою дію.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням сесії Бережанської міської ради від 31 березня 1994 року ОСОБА_1 виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва, розташовану по АДРЕСА_1 .

Рішенням Бережанської міської ради № 250 від 22 квітня 1997 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 з приводу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, Комісією міської ради з питань приватизації, продажу, оренди землі та природокористування складено акт від 02 серпня 2016 року. У ньому зазначено, що вказана особа не є користувачем (власником) згаданої земельної ділянки, оскільки рішення Бережанської міської ради № 250 від 22 квітня 1997 року, яким було вирішено передати ОСОБА_1 земельну ділянку у приватну власність, не було ним реалізовано у встановленому земельним законодавством порядку і тому втратило дію. Вказано, що з 2013 року зазначена земельна ділянка перебуває на праві оренди у ОСОБА_2

Рішенням Бережанської міської ради Тернопільської області № 331 від 10 серпня 2016 року «Про затвердження акту постійної комісії міської ради» вирішено затвердити акт постійної комісії міської ради з питань приватизації, продажу, оренди землі та природокористування від 02 серпня 2016 року по питанню земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована відсутністю у Бережанської міської ради Тернопільської області правових підстав для передачі в оренду ОСОБА_2 належної йому земельної ділянки.

7. Інші учасники справи своїх доводів на касаційну скаргу на надіслали.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду та розгляду справи судами) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

10. На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

11. Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

12. Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

13. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

14. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

15. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

16. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

17. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

18. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

19. Як установлено матеріалами справи, спірні правовідносини пов`язані із правомірністю набуття ОСОБА_2 права оренди на земельну ділянку, яка раніше на підставі рішення відповідача була передана ОСОБА_1 у приватну власність, та усуненням перешкод у її користуванні.

20. За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду та розгляду справи судами) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

21. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

22. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

23. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2018 року (справа № 761/33504/14-а), від 18 квітня 2018 року (справа № 802/950/17-а), від 14 листопада 2018 року (справа № 826/240/16).

24. Частиною першою статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

25. Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 339, 341, 345, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року - скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Бережанської міської ради Тернопільської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний