Справа № 826/7640/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7640/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Балаклицький А.І., Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі по тексту - Білоцерківське об`єднане УПФУ Київської області) в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення пенсійного органу від 05.12.2017 року №6524;

- зобов`язати Білоцерківське об`єднане УПФУ Київської області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 06.09.2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.12.1991 року ОСОБА_1 виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де взятий на консульський облік в Посольстві України в державі Ізраїль.

До виїзду за кордон позивач мешкав в м. Біла Церква, Київська область .

На даний час позивач проживає в країні Ізраїль.

31.10.2017 року представник позивача звернувся до Пенсійного фонду України щодо передачі заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії уповноваженому управлінню для розгляду по суті.

Листом від 20.11.2017 року №18905/Б-11 представнику позивача повідомлено, що управлінням, визначеним для розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, є Білоцерківське об`єднане УПФУ Київської області. Заяву про призначення пенсії та додані до неї документи надіслані на адресу відповідного пенсійного органу.

06.09.2017 року представник позивача особисто звернувся до Білоцерківського об`єднаного УПФУ Київської області із заявою про призначення пенсії за віком.

До вказаної заяви представник позивача додав наступні документи: копію довіреності, копію ізраїльського посвідчення особи, копію трудової книжки, копію диплому, копію ордеру Міністерства оборони СССР; оригінал особистої заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, яка посвідчена нотаріально та апостильована.

Представнику позивача було видано розписку-повідомлення від 06.09.2017 року, де в графі «Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» вказано перелік обов`язкових документів, які потрібно додати в трьохмісячний термін, а саме: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; посвідку на постійне місце проживання в Україні; документи про місце проживання (реєстрації) особи; оригінал трудової книжки.

Також, у даній розписці-повідомленні вказано перелік інших документів, які потрібно додати в трьохмісячний термін, а саме: диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000; документи про стаж, що визначені Порядком №637.

Листом від 05.10.2017 року Білоцерківське об`єднане УПФУ Київської області повідомило представника позивача, що відповідно до Порядку №22-1 до заяви про призначення за віком пенсії подаються: документи про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; документ про стаж; документи про місце проживання (реєстрації) особи. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У даному листі відповідач також зазначив, що 06.09.2017 року представник позивача звернувся до управління із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та того ж дня його повідомлено про перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії. Питання щодо призначення (відмови у призначенні) пенсії буде вирішене після спливу трьохмісячного терміну.

У листопаді 2017 року представник позивача надав відповідачу наступні документи, а саме: посвідчення особи Будніка Р.А .; трудову книжку ОСОБА_1 ; ідентифікаційний номер ОСОБА_1 ; ордер Міністерства оборони СССР.

Рішенням Білоцерківського об`єднаного УПФУ Київської області від 05.12.2017 року №6524 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки ОСОБА_1 є громадянином держави Ізраїль і відповідно там проживає, в 3-місячний термін посвідки на постійне проживання в Україні не надав.

Листом від 26.04.2018 року №389/Б-01 Білоцерківське об`єднане УПФУ Київської області повідомило представника позивача про те, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком та надіслано представнику позивача ОСОБА_3 відповідне рішення про відмову у призначенні пенсії позивача.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення та дії пенсійного орагну, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки позивачем подано заяву про призначення та виплату пенсії за віком без дотримання вимог ст. 44 Закону №1058-IV щодо необхідного пакету документів, а тому відповідачем прийнято правомірно рішення, яким відмовлено позивачу в задоволенні заяви про призначення пенсії за віком.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України та Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 за №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї, у зв`язку з втратою годувальника, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі , що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 1.6, п. 1.7 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У пункті 2.1 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком.

За правилами пунктів 2.22-2.23 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до положень пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі (п. 4.2 Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п. 4.7 Порядку №22-1).

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, яким врегульовано спірні відносини, особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, реалізація якого повинна здійснюватись у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженого на виконання його положень Порядку №22-1.

При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, визначені п. 2.1 Порядку, подані до уповноваженого органу ПФ України в установленому порядку.

Одночасно, орган, що призначає пенсію, може здійснювати перевірку достовірності таких документів і зазначених у них відомостей, що узгоджується з пунктом 4.2 Порядку №22-1.

Також, згідно з абз. 1 п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20.11.2012, документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття слугувала та обставина, що позивач є громадянином держави Ізраїль, а також те, що позивачем не надано пенсійному органу посвідку на постійне місце проживання в Україні та документи про місце проживання (реєстрації).

Матеріалами справи підтверджується, що разом із заявою позивачем (через уповноваженого представника) було подано, зокрема, посвідчення особи, видане Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль, з якого не вбачається, що позивач є громадянином України. При цьому, фактичне місце проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Так, вказане посвідчення особи, яке видано Державою Ізраїль, не підтверджує громадянство України у розумінні Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492.

Крім того, з апостильованого переводу вказаного посвідчення вбачається, що статус ОСОБА_1 визначено як громадянин Ізраїлю.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що представником позивача до органу Пенсійного фонду України не було надано належного посвідчення особи у розумінні наведеної норми.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, на яке посилається апелянт, визнано неконституційними положення Закону №1058-ІV в частині статті 49 «Припинення та поновлення виплати пенсії» та другого речення статті 51 «Виплата пенсії у разі виїзду за кордон», тобто стосуються виключно питання припинення виплати раніше призначеної на території України пенсії і не регулює питання призначення пенсії.

Отже, вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосоване до правовідносин в даній справі, оскільки предметом розгляду даної справи є призначення пенсії ОСОБА_1 , який є громадянином Ізраїлю.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність та правомірність висновку пенсійного органу про відмову позивачу в призначені пенсії, оскільки останнім не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи винесення оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 р. - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний тест рішення виготовлено 27.05.2019 року