Справа № 260/508/19
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

20 травня 2019 рокум. Ужгород№ 260/508/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Майор А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатської області про визнання протиправними дій та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 травня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали складено 27 травня 2019 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Закарпатської області, якою просить: 1) Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4203-52У від 07 листопада 2018 року; 2) Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Закарпатській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4203-52У від 07 листопада 2018 року.

До суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що законодавством України встановлено 10-денний строк звернення до суду про оскарження вимоги, однак відповідачем вказаний строк був пропущений.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просив його задовольнити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Вказав, що оскаржену вимогу отримав 25 березня 2019 року. Після отримання оскарженої вимоги вживав заходів для припинення підприємницької діяльності та 01 квітня 2019 року припинив таку діяльність, після чого звернувся до суду.

Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить висновку про його задоволення, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Закарпатській області винесено вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4203-52 від 07 листопада 2018 року про стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 15819,54 грн.

Вказана вимога надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомлення про вручення, однак не вручена йому у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Постановою начальника відділу Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 19 березня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання вимоги № Ф-4203-52 від 07 листопада 2018 року.

25 березня 2019 року позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження разом із вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року № Ф-4203-52 У.

Згідно до ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

Згідно положень ч. 2 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 цього Закону.

Отже, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

В силу вимог пункту 4 частини 1 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно до абз. 3, 4 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з абз.9 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вищевказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.01.2019 року у справі №802/983/18-а (№К/9901/64845/18).

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні підтвердив, що оскаржену вимогу він отримав 25 березня 2019 року .

В той же час, позивач правом на оскарження вимоги в адміністративному порядку не скористався та до адміністративного суду звернувся 11 квітня 2019 року, про що свідчить відтиск штемпелю Закарпатського окружного адміністративного суду.

Таким чином, звернувшись 11 квітня 2019 року до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року, яка отримана позивачем 25 березня 2019 року позивач пропустив 10-денний строк звернення до суду, який встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В ході судового розгляду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, позивач не подав. У судовому засіданні пояснив, що після отримання вимоги ним вчинялися заходи щодо припинення підприємницької, після чого він звернувся до суду.

Однак, вказана обставина не може бути визнана судом поважною, оскільки поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Судом інших поважних причин пропуску строку звернення не встановлено, а позивач не надав будь-яких доказів в підтвердження існування таких обставин.

Відтак, оскільки позивачем не було підтверджено належними та допустимими доказами наявність об`єктивних підстав, пов`язаних з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що призвели до звернення до суду з пропуском встановленого строку, а також не доведено неможлививості своєчасного звернення до суду, суд приходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.122, 123, 240, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатської області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ) про визнання протиправними дій та скасування вимоги - залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Н.Д. Маєцька