Справа № 237/4760/17
Суддя: Приходько В. А.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 237/4760/17
Номер провадження 6-а/237/2/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.19 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Приходько ВА.,

за участю секретаря судового засідання - Мережко М.Є.,

представника позивача - Серафимович Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Курахове заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиконання рішення суду по справі № 237/4760/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суді із адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо припинення з 01 серпня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 виплату пенсії з 01 серпня 2017 року; допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць; зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області подати у місячний строк звіт про виконання рішення суду відповідно до ст. 382 КАС України.

«15» травня 2018 року Мар`їнським районним судом Донецької області було ухвалено рішення у справі № 237/4760/17, яким суд визнав протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , виплату пенсії з 01 серпня 2017 року.

15 червня 2018 року Мар`їнським районним судом Донецької області було видано виконавчий лист по даній справі.

18 липня 2018 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 56788215).

28 серпня 2018 року Головним Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області була подана апеляційна скарга на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 травня 2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року апеляційна скарга Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 травня 2018 року у справі № 237/4760/17 повернута апелянту.

В подальшому позивачем 21.03.2019 року до суду подана заява про визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Позивач просив постановити окрему ухвалу і направити її до Головного Управління Пенсійного фонду України Донецької області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; розглянути питання про притягнення до відповідальності керівника Головного Управління Пенсійного фонду України Донецької області; надіслати окрему ухвалу органу досудового розслідування на підставі ч. 9 ст. 249 КАС України.

Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області вказану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні за участю сторін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 .В, який діє на підставі угоди та ордеру доводи викладені в заяві підтримав та надав пояснення, що 10.09.2018 р. стало відомо, що 16.08.2018 року до Відділу примусового виконання рішень надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькі області від 06.08.2018 року № 10450/03-2, в якому боржник повідомляє, що означено рішення є виконаним, а виконавче провадження підлягає закриттю з наступних обставин: головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в межах своєї компетенції та покладених судом зобов`язань, виходячи з наявних законодавчих підстав поновлено раніше призначено пенсію у розмірі 2129,10 грн. Заборгованість за період з 01.08.2017 року по 31.08.2018 року у розмірі 27 678,30 грн.буде зараховано на картковий рахунок громадянина ОСОБА_1 у найближчому виплатному періоді.

Однак станом на день розгляду заяви рішення суду Головним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не виконано.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області було ухвалено рішення у справі № 237/4760/17, яким суд визнав протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 виплату пенсії з 01 серпня 2017 року.

19.03.2019 року до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшов лист Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в якому боржник повідомляє, що пенсійне забезпечення внутрішньо переміщених осіб здійснюється в межах чинного законодавства, в тому числі з урахуванням вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII та з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365. Заборгованість з виплати пенсії за період з 01.08.2017 року по 31.08.2018 року обліковується та буде виплачена після прийняття окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України відповідно до Постанови № 365.

Однак Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи, а з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у АДРЕСА_1 , і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та ГУПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягає застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, як от Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, згідно ч. 3ст. 4 вказаного Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення, поряд з цим п. 1 ч. 1ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статус внутрішньо переміщеної особи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду прав людини, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні (див., зокрема, «ІммобільяреСаффі» проти Італії, заява №22774/93, п. 63, п. 66). Отже, Держава не може відмовитися виконувати судове рішення на незаконних підставах.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Крім того, суд зазначає, що в повідомлені Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було надано розрахунок, відповідно до якого заборгованість за період з 01.08.2017 року по 31.08.2018 року у розмірі 27 678,30 грн.

Натомість на адвокатський запит представника позивача Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області наданий розрахунок заборгованості по пенсії за період з 01.08.2017 року по 31.08.2018 року в загальній сумі 27678,30 грн та доплата по перерахунку пенсії, згідно Постанови № 103 за період з 01.01.2018 року по 30.11.2018 року в загальній сумі 17 200,92 грн, таким чином загальна сума заборгованості складає 44 879,22 грн.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою, другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання всіма учасниками справи.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За наведених обставин, враховуючи, що до теперішнього часу рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 15.05.2018 року по справі № 237/4760/17 не виконано, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 , та наявність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправної бездіяльності щодо невиконання рішення суду та необхідності направлення на його адресу окремої ухвали.

Керуючись статтями 245, 249, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиконання рішення суду по справі № 237/4760/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання рішення суду - задовольнити.

Копію ухвали направити Пенсійному фонду України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ-14, 01601) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про вжиті заходи повідомити Мар`їнський районний суд Донецькоїобласті не пізніше одного місяця з дня надходження окремої ухвали.

Про вжиті заходи повідомити Мар`їнськийрайонний суд Донецькоїобласті не пізніше одного місяця з дня надходження окремої ухвали.

Ухвалу може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадяцти днів з дня отримання копії ухвали через Мар`їнський районний суд Донецької області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.

Суддя:

Дата документу 29.05.2019