Справа № 541/639/19
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/639/19
Провадження № 2-а/541/24/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.

позивача ОСОБА_1 його представника адвоката Огризкова А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції,

про визнання протиправними та скасування постанов серії ЕАВ № 993532 від 17 березня 2019 року та НК № 011872 від 17 березня 2019 року про накладення адміністративних стягнень на позивача по справах про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП,

установив:

22 березня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з зазначеним позовом звернувся ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказав, що 17.03.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП , у зв`язку з керуванням транспортним засобом який обладнаний засобами пасивної безпеки, без використання ременю безпеки, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривню. Окрім того, цього ж дня, позивача повторно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за перевезення вантажу, маса якого перевищує величину, визначену технічною характеристикою транспортного засобу яким керував позивач, за що накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Позивач вказує, що вищевказані правопорушення не скоював, постанови вважає незаконними, а тому прохав суд їх скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП стосовно нього закрити та стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено перше судове засідання.

У встановлений судом строк, представником відповідача було подано відзив, в якому він прохав відмовити позивачу в задоволенні його позовної заяви. Зазначив, що КАС України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, чого в свою чергу не дотримався позивач, оскільки не надав доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в позові. Окрім того, вважає не обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору. Адже позивачі у даній категорії справ є звільненими від його сплати, а тому ОСОБА_1 судовий збір сплачено помилково. Помилково сплачений судовий збір не включається до судових витрат та не підлягає розподілу між сторонами, а підлягає поверненню в порядку визначеному законодавством.

У судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Огризков А.А., позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити з підстав вказаних у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП , у зв`язку з керуванням транспортним засобом який обладнаний засобами пасивної безпеки, без використання ременя безпеки, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривню. (а.с.8).

Цього ж дня, позивача повторно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за перевезення вантажу, маса якого перевищує величину, визначену технічною характеристикою транспортного засобу яким керував позивач, за що накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. (а.с.9).

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.5 ст. 121 КУпАП, передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

У відповідності до п. 2.3.«в» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до п 22.1. ПДР, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Враховуючи дані положення законодавства, посадові особи при розгляді справи, у відповідності до ст. 280 КУпАП, повинні була з`ясувати чи містяться в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП та обставини, що виключають або пом`якшують відповідальність особи. Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП обов`язковому встановленню підлягали обставини щодо обладнання транспортного засобу засобами пасивної безпеки та невикористання їх водієм під час руху транспортного засобу. При розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, КУпАП обов`язковому встановленню підлягали обставини щодо максимально допустимої ваги вантажу, що може перевозитися відповідним транспортним засобом згідно його технічних характеристик та факту перевищення фактичної ваги вантажу, максимально допустимих величин визначених технічними характеристиками.

Наявність таких обставин повинна бути підтверджена відповідними доказами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, у відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідач уникає від виконання своїх процесуальних обов`язків, адже будь-яких доказів правомірності винесення постанов серії ЕАВ № 993532 від 17.03.2019 та серії НК №011872 від 17.03.2019 якими позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП, суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАВ № 993532 від 17 березня 2019 року винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Демчикова А.О. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 51 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та постанова серії НК № 011872 від 17 березня 2019 року винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Рижкова Є.О. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягають скасуванню, а провадження у справах адміністративні правопорушення - закриттю.

При розподілі судових суд погоджується з доводами відповідача, адже у відповідності до положень статей 287 КпАП у поєднанні із частиною четвертою статті 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КпАП, суб`єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду. Таким чином, судовий збір сплачено позивачем помилково, а отже дані витрати не підлягають включенню до складу судових витрат для подальшого розподілу їх судом між сторонами спору.

З огляду на дані обставини, вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.5, 9, 241-246, 250,286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 993532 від 17 березня 2019 року винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Демчикова А.О. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 51 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Скасувати постанову серії НК № 011872 від 17 березня 2019 року винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Рижкова Є.О. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2019 р.

Суддя О. А. Городівський