Справа № 160/1651/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2019 року Справа № 160/1651/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасування припис Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 18.12.2018 р. №33-13/540.
В обґрунтування позову зазначено, що припис Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 18.12.2018 р. №33-13/540 не може вважатися приписом, оскільки він не містить вимог щодо усунення конкретних порушень та строків, у які вони повинні бути усунені, у зв`язку із чим, припис є протиправним та незаконним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2019р. у даній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову - протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
На виконання вимог ухвали суду 25.02.2019 р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив,що припис Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 18.12.2018 р. №33-13/540 є законним та таким, що відповідає вимогам ч.8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
27.03.2019р. від позивача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неотриманням відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2019р. у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відмовлено та продовжити строк на вчинення процесуальних дій по справі до 15.04.2019р.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
13.12.2018р. на підставі наказу від 28.11.2018р. № 3627 та направлення про проведення заходу державного нагляду від 28.11.2018р. № 2906 Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області посадовими особами відповідача було проведено плановий захід державного нагляду (інспектування)у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» за адресою: вул. Привокзальна, 6, м. Роздільна, Роздільнянський район, Одеська область, з питань дотримання позивачем чинного законодавства щодо безпечності та якості хачових продуктів.
За результатами проведення планового заходу складений акт за № 1948 від 13.12.2018р., відповідно до якого встановлено наступні порушення:
1) записи про заходи, які вживаються для управління небезпечними факторами не ведуться, а саме: останній запис в журналі приготування дезрозчину 09.12.2018 р., в журналі використання дезрозчину - 09.12.2018р., в акті на дератизацію, дезінфекцію не вказана площа, яка оброблялась, запис в журналі контролю температури - 10.12.2018 р., що є порушенням п.1 ч.5 ст.40 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
2) потужність не підтримується в чистоті та у робочому стані, а саме: складське приміщення захаращене товаром, що унеможливлює належне прибирання та миття, що є порушенням п.1 ч.1 ст.41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
3) потужність спланована, сконструйована та розміщена так, що не забезпечує її належне утримання, чищення та дезінфекцію, запобігання будь-якого забруднення, а також забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів боротьби з шкідниками, накопиченню бруду, а саме: в складському приміщенні знаходиться значна кількість стелажів з харчовими продуктами, які розташовані впритул до стін, в холодильних камерах пакунки з харчовими продуктами розміщені на підлозі, що є порушенням п.2 ч.1 ст.41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
4) чищення та дезінфекція не здійснюється так, щоб забезпечити захист від появи ризику забруднення, а саме, відсутні записи в журналі щодо дезінфекції внутрішньо обігової тари, останній запис 10.12.2018р., що є порушенням п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
5) обладнання та інвентар утримуються у неналежному стані та умовах, що не зменшують ризик забруднення та не дають змогу проводити їх чищення та дезінфекцію, а саме, відсутні записи щодо миття та дезінфекції тари, що є порушенням п.2 ч. 1 ст.45 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
6) обладнання та інвентар розміщені так, що немає можливості чищення обладнання та навколишньої території, а саме: в складському приміщенні стелажі з харчовими продуктами розміщені так, що не має можливості чищення та миття навколишньої території, що є порушенням п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
7) обладнання не каліброване відповідно до законодавства, а саме: не надано підтверджуючих доказів калібрування обладнання, що є порушенням ч.2 ст.45 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
8) харчові відходи з приміщення де є харчові продукти видаляються не вчасно, а саме: списані харчові продукти, бій та брак зберігаються в складському приміщені на стелажі біля холодильної камери середньої температури, що є порушенням п.1 ч.1 ст.46 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
9) харчові відходи не розміщуються у закритих контейнерах, сконструйованих так, щоб забезпечити максимальний рівень захисту та їх дезінфекцію, а саме: списані харчові продукти, бій та брак зберігаються в складському приміщенні на відкритих стелажах, що є порушенням п.2 ч.1 ст.46 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
10) відповідні положення законодавства щодо зберігання і утилізації харчових та інших відходів не дотримано, а саме: відсутній договір на утилізацію харчових відходів, що є порушенням п.3 ч.1 ст.46 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
11) харчові відходи не знищиються відповідно до законодавства, а саме: відсутній акт виконанних робіт щодо знищення харчових відходів, що є порушенням ч.2 ст.46 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
12) на потужності допускається персонал, який має протипоказання, а саме: в 20 особистих медичних картках відсутні фотокартки, що унеможливлює ідентифікацію особи, що є порушенням п.1 ч.1 ст.48 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
13) персонал потужності не проходить навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку, а саме: не увесь персонал пройшов у оператора ринку навчання з питань гігієнічних вимог до виробництва, що є порушенням п.3 ч.1 ст.48 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
14) первинна продукція, яка зберігаються на потужності, не утримується в умовах, що запобігають їх псуванню, та забезпечують захист від забруднення, а саме: частина харчових продуктів в складському приміщенні та холодильниках розміщено на підлозі. 16,559 кг філе курчати-бройлера з вичерпним строком придатності, що є порушенням п.2 ч. 1 ст.49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
15) харчові продукти не захищені від будь-якого забруднення на всіх стадіях обігу, а саме: в складському приміщені частина товару розміщена на підлозі, чим не захищена від забруднення, плівка для пакування грибів зберігається відкритою, що сприяє її забруднню, що є порушенням п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про основні принципи та вимоги безпечності та якості харчових продуктів»;
16) не ведеться результативна боротьба із гризунами, а саме: відповідно до акту виконаних робіт встановлені ловушки для гризунів, але вони відсутні, що є порушенням п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та які харчових продуктів»;
17) температурний режим, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів не дотримується, а саме: у торгівельній залі у відділі алкоголю і відділі цукерок. В торгівельній залі відсутні гігрометри, в складському приміщені вони сухі. Не проводиться контроль температурного режиму, останній запис - 10.12.2018 р., що є порушенням п.5 ч.1 ст.49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечнії та якості харчових продуктів»;
18) потужність з зберігання харчових продуктів, у тому числі морозильні камери не достатнього розміру, що спричинює скупчення товару, що є порушенням п.6 ч. 1 ст.49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»;
19) матеріали для первинного пакування зберігаються у спосіб, який уможливлює їх забруднення, а саме: плівка харчова для пакування грибів зберігається відкритою, що є порушенням п.2 ч.1 ст.50 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечної та якості харчових продуктів»;
20) пакування, включаючи первинне, здійснюється у спосіб, що уможливлює забруднення продуктів та цілісність упаковки, а саме: в приміщенні для пакування знаходиться велика кількість тари з харчовими продуктами, що сприяє забрудненню, що є порушенням п.3 ч.1 ст.50 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечної та якості харчових продуктів».
Вищезазначений акт був складений у присутності керуючого магазином ОСОБА_1 , яка в графі «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державно контролю та складеного акта перевірки» зазначила, що зауважень немає та поставила свій підпис.
Крім того, процедура проведення інспектування була зафіксована відеозаписом, що підтверджується наданими до матеріалів справи дисками.
На підставі висновків вищенаведеного акту, посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, головним спеціалістом відділу безпечності харчових продуктів управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Роздільнянського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (державним інспектором) Вацьковим В.П. 18.12.2018р. був прийнятий припис №33-13/540, яким було приписано: терміново розробити план заходів щодо приведення потужності у відповідність до вимог чинного законодавства, про що повідомити Роздільнянське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до 29.12.2018 р.; інформацію про виконання заходів надати до Роздільнянського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до 03.01.2019 р.
Позивач вважає вказаний припис Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області протиправним, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів та порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України регулюються Законом України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997р. №771/97-ВР (далі - Закон №771).
Відповідно до ст.4 Закону №771, державне регулювання у сфері безпечності харчових продуктів здійснюється з метою захисту життя, здоров`я та інтересів споживачів. Держава здійснює регулювання безпечності та окремих показників якості харчових продуктів шляхом, зокрема, здійснення державного контролю.
Статтею 5 Закону №771 встановлено, що до системи органів виконавчої влади у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів належать, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів (компетентний орган).
Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області діє відповідно до Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, яке затверджене Наказом Держпродспоживслужби від 14.09.2017р. №854. (далі - Положення).
Відповідно до п.4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує, зокрема, реалізацію державної політики у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів та забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю) за здоров`ям та благополуччям тварин, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, неїстівних (побічних) продуктів тваринного походження, кормів та інших об`єктів санітарних заходів, охороною території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро, територій інших держав або карантинних зон.
Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області є юридичною особою.
Відповідно до структури та штатного розпису Роздільнянське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області є структурним підрозділом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, юрисдикція якого поширюється на м. Роздільна.
Завданням Роздільнянського районного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території м. Роздільна у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства.
Таким чином, всі дії, які вчиняються в межах роботи Роздільнянського районного управління здійснюються як структурним підрозділом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області та посадові особи Роздільнянського районного управління є співробітниками саме Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області та наділені повноваженнями на виконання завдань вказаного компетентного державного органу.
Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877) для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Згідно з ч.6 ст.7 Закону №877 визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Відповідно до ч.8 ст.7 Закону №877 , припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Так, приписом №33-13/540 від 18.12.2018р., було приписано терміново розробити план заходів щодо приведення потужності у відповідність до вимог чинного законодавства, про що повідомити Роздільнянське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до 29.12.2018 р. та надати до Роздільнянського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області інформацію про виконання заходів до 03.01.2019 р.
Відповідно до п. 69 ст. 1 Закону №771 потужності - споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів.
Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.41 Закону №771 встановлено, що потужності, на яких здійснюється виробництво та/або обіг харчових продуктів, повинні відповідати таким вимогам: підтримуватися в чистому та робочому стані; бути спланованими, сконструйованими та розміщеними для належного утримання, чищення та/або дезінфекції, запобігання або мінімізації будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів з боротьби із шкідниками, запобігання накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, підтримання необхідних температурних режимів.
Відповідно до п.55 ст. 1 Закону №771 встановлено, що оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.
У відповідності до вимог ч.1 ст.20 Закону №771, оператори ринку відповідають за виконання вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів у межах діяльності, яку вони здійснюють.
Згідно п.1 ч.2 ст.20 Закону України №771, оператори ринку зобов`язані забезпечувати дотримання вимог цього Закону щодо гігієнічних вимог до харчових продуктів на всіх стадіях їх виробництва та обігу.
Крім того, відповідно до п.32, п.33 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006р. №833 суб`єкт господарювання повинен утримувати торговельні та складські приміщення, а також прилеглу до них територію відповідно до санітарних норм.
Під час продажу товарів і після закінчення виїзної (виносної) торгівлі суб`єкт господарювання зобов`язаний вжити заходів для дотримання чистоти на місці торгівлі та навколо нього.
У разі зберігання товарів у складських приміщеннях і розміщення їх у торговельних залах чи на об`єктах дрібнороздрібної мережі працівники суб`єкта господарювання зобов`язані дотримуватися принципу товарного сусідства, санітарних норм, норм складування і вимог протипожежної безпеки.
Таким чином, аналізуючи вказані норми, суд вважає, що на позивача як оператора ринку харчових продуктів вищенаведеними нормами покладено обов`язок утримувати потужності (приміщення та будівлі) у чистому та робочому стані, які повинні бути сконструйовані, спланованими та розміщеними для належного утримання, чищення та/або дезінфекції, запобігання або мінімізації будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів з боротьби із шкідниками, запобігання накопиченню бруду.
Суд зазначає, що відповідач як компетентний орган наділений повноваженнями здійснювати заходи контролю у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства операторами ринку харчових продуктів та наділений повноваженнями складати акти та приписи щодо усунення виявлених порушень, які є обов`язковими для виконання такими операторами ринку у строк, встановлений відповідними приписами.
Суд звертає увагу на те, що факти виявлених порушень під час здійснення заходів державного нагляду стосовно ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», які були встановлені посадовими особами відповідача під час перевірки та зафіксовані в акті від 13.12.2018р., підтверджуються записами відеофіксації даної перевірки та не спростовані позивачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами виходячи з вимог ст.72-76 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, акт перевірки від 13.12.2018р., підписаний керуючим магазину - ОСОБА_1 , яка в графі «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного контролю та складеного акта перевірки» зазначила, що зауважень немає.
Таким чином, твердження позивача, що висновки відповідача оформлені актом від 13.12.2018р., на підставі яких складено оскаржуваний припис, не ґрунтується на нормах чинного законодавства не відповідають фактичним обставинам справи, спростовані наявними в матеріалах справи доказами.
Суд вважає безпідставними тверження позивача стосовно того, що вимоги припису щодо розроблення плану заходів щодо приведення потужності у відповідність до вимог чинного законодавства не відповідають своїй суті поняттю «припис», з огляду на те, що оспорюваний припис складений у відповідності до вимог ч.8 ст.7 Закону №877, відповідає поняттю «припис», оскільки містить опис виявлених порушень, вимоги до суб`єкта господарювання щодо усунення виявлених порушень та вказано строк у який слід виконати вимоги припису (до 29.12.2018р.), припис підписаний посадовою особою відповідача, яка проводила перевірку та вказаний припис містить вказівку про необхідність письмового повідомлення про виконання припису компетентний орган.
Також, суд не погоджується з твердженням позивача про необхідність підписання оспорюваного припису всіма посадовими особами відповідача, які проводили перевірку, оскільки такої вимоги ч.8 ст.7 Закону №877 не містить, а вказана норма вказує на необхідність підписання припису лише однією посадовою особою державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку, а отже, такий припис може бути підписаний однією із посадових осіб, у разі, якщо перевірка здійснювалася декількома посадовими особами відповідача.
Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно достатті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідач належними доказами підтвердив правомірність винесені припису від 18.12.2018 р. №33-13/540, а отже суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) М.В. Дєєв

Рішення не набрало законної сили 16.04.2019р.

Помічник судді І.В. Калита

З оригіналом згідно

Помічник судді І.В. Калита