Справа № 160/7824/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7824/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащекно Р.В.

за участю сторін (представників): позивача (адвокат) Чернета В.Є., відповідача Суріна О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018року (суддя 1-ї інстанції Тулянцева І.В.) в адміністративній справі №160/7824/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови № ДН1134/24/АВ/ТД-ФС/523 від 28.08.2018 про накладення штрафу в сумі 446760,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків відповідача за наслідками інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) фізичної особи-підприємця, яка використовує найману працю, про порушення позивачем як суб`єктом господарювання законодавства про працю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1134/24/АВ/ТД-ФС/523 від 28.08.2018 про накладення штрафу у розмірі 446760,00 грн.

Відповідач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позов відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 посадовими особами ГУ Держпраці у Дніпропетровській області встановлено, що позивач використовує найману працю без оформлення трудових договорів. Досліджені договори цивільно-правового характеру, укладені позивачем з фізичними особами, містять ознаки формальних, оскільки виконувана робота мала тривалий систематичний характер, особи підпорядковувались внутрішньому трудовому розпорядку, продавці виконують роботу з продажу доочищеної питної води, що вказує на те, що предметом цих трудових відносин є процес праці, а не кінцевий результат.

Відповідач наполягає, що в даному випадку позивачем здійснено фактичний допуск чотирьох працівників до роботи без укладення трудового договору, чим порушено норми ч. 1 ст. 21, ч.ч. 1 та 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України. За вищевказані правопорушення відповідачем винесено припис та постанову про накладення штрафу, які прийняті з урахуванням всіх обставин та на підставі норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, надав суду акти приймання наданих послуг. Зазначив, що укладання після інспекційного відвідування трудових договорів з особами здійснено не на виконання припису, а для уникнення в подальшому певних питань від органів.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 06.08.2018 № 644-1, на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 07.08.2018 № 292 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Аладіною Оленою Геннадіївною в період з 07.08.2018 по 08.08.2018 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 ; за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2 проведено інспекційне відвідування позивача ФОП ОСОБА_2 зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин.

08.08.2018 за результатами інспекційного відвідування складений Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за № ДН1134/24/АВ.

Актом інспекційного відвідування зафіксовано, що за адресами пунктів з продажу води, які зазначені у зверненні заявника, а саме: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2; АДРЕСА_7, з продажу води здійснюють торгівлю не оформлені належним чином працівники, які працюють у ФОП ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

При проведенні інспекційного відвідування позивач надав до перевірки наступні договори цивільно-правового характеру:

цивільно-правовий договір про виконання робіт від 01.08.2018 № 2, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( Замовник ) та фізичною особою ОСОБА_3 (Підрядник);

цивільно-правовий договір про виконання робіт від 01.08.2018 № 1, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( Замовник ) та фізичною особою ОСОБА_4 (Підрядник);

цивільно-правовий договір про виконання робіт від 25.07.2018 № 1, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ) та фізичною особою ОСОБА_5 (Підрядник);

цивільно-правовий договір про виконання робіт від 26.07.2018 № 1, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ) та фізичною особою ОСОБА_8 (Підрядник).

За умовами зазначених цивільно-правових договорів Замовник доручає, а Підрядники виконують роботи з продажу доочищеної питної води та аксесуарів на об`єктах: АДРЕСА_3; АДРЕСА_4; АДРЕСА_2; АДРЕСА_7.Договірна ціна (вартість виконаних підрядних робіт) за договорами складає 3200,00 грн. за місяць виконання робіт. Підрядник виконує роботи у визначений Замовником час. Терміни дії договорів 1 місяць.

ФОП ОСОБА_2 надав до перевірки накази про прийняття на постійну роботу з 07.08.2018 наступних працівників: ОСОБА_9 Миколаївну - наказ № 4-к від 06.08.2018; ОСОБА_4 - наказ № 5-к від 06.08.2018; ОСОБА_5 - наказ № 6- к від 06.08.2018.

Крім того, 06.08.2018 ФОП ОСОБА_2 надав до Державної фіскальної служби України повідомлення про прийняття зазначених трьох працівниць на роботу з 07.08.2018.

Проаналізувавши надані цивільно-правові договори, перевіряючі дійшли висновку, що ФОП ОСОБА_2 допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а отже встановлено фактичний допуск ФОП ОСОБА_2 до роботи продавцями води чотирьох працівників, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без належного оформлення трудових відносин, чим порушено вимоги частини 1 статті 21, частин 1 та 3 статті 24 Кодексу Законів про працю України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування чотирьох найманих працівників.

За результатами перевірки 14.08.2018 винесено припис № ДН1134/24/АВ/П, яким зобов`язано позивача у строк до 20 серпня 2018 року офіційно працевлаштувати ОСОБА_6 та направити до Державної фіскальної служби повідомлення про прийняття її на роботу, а також письмово інформувати Управління з питань праці про виконання припису.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу на підставі акта інспекційного відвідування першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області прийнято постанову № ДН1134/24/АВ/ТД-ФС/523 28.08.2018 про накладення штрафу уповноваженими особами в сумі 446760,00 грн. на підставі ч.2 ст. 265 КЗпП за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст. 308 КАС України, не погоджується з судом першої інстанції про протиправність постанови про накладення штрафу № ДН1134/24/АВ/ТД-ФС/523 28.08.2018.

Спір між сторонами виник з приводу правомірності висновків відповідача щодо застосування позивачем праці громадян без належного оформлення трудових відносин та вчинення дій, спрямованих на приховування трудових відносин, шляхом укладення договорів цивільно-правового характеру.

Відповідно до положень ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

За правилами п.24 Порядку № 295 припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

За змістом ч.1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно з ч.3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, підставою для притягнення фізичної особи-підприємця, яка використовує найману працю, до відповідальності на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України є встановлений факт відсутності трудових відносин між цією особою та працівником при умові фактичного виконання працівником трудових функцій.

В спірному випадку, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовник) та громадянами України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (підрядники) укладені договори про виконання робіт (договори підряду), а саме:

цивільно - правовий договір про виконання робіт від 01.08.2018 № 2, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - « Замовник ») та фізичною особою ОСОБА_3 (далі - «Підрядник»),

цивільно - правовий договір про виконання робіт від 01.08.2018 № 1, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - « Замовник ») та фізичною особою ОСОБА_4 (далі - «Підрядник»),

цивільно - правовий договір про виконання робіт від 25.07.2018 № 1, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - « Замовник ») та фізичною особою ОСОБА_5 (далі - « Підрядник »).

цивільно - правовий договір про виконання робіт від 26.07.2018 № 1, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - « Замовник ») та фізичною особою ОСОБА_6 (далі - «Підрядник»).

За умовами зазначених цивільно - правових договорів Замовник доручає, а Підрядники виконують роботи з продажу доочищеної питної води та аксесуарів на об`єктах: АДРЕСА_3; АДРЕСА_4; АДРЕСА_2; АДРЕСА_7.

Договірна ціна (вартість виконаних підрядних робіт) за угодами складає 3200 грн. за місяць виконання робіт. Підрядник виконує роботи у визначений Замовником час. Терміни дії договорів 1 місяць.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку, що у вищевказаних цивільно - правових договорах мало місце укладення договорів про виконання конкретних робіт (продаж доочищеної питної води та аксесуарів), а відносини, що виникли між сторонами такого договору, вимогами законодавства про працю не регулюються.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За позицією відповідача з приводу вказаних договорів ці договори мають ознаки трудових договорів, які повинні укладатись відповідно до норм трудового законодавства, тому позивачем здійснено фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору.

Колегія суддів погоджується з такою позицією відповідача виходячи з наступного.

Отже, для вирішення спірних правовідносин в межах даної справи підлягає з`ясуванню питання наявності ознак трудових правовідносин між позивачем та зазначеними вище фізичними особами, які були залучені до надання обумовлених відповідними цивільно-правовими договорами робіт.

Відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1 ст.21 КЗпП України).

Частинами 1, 3 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні контракту.

Виходячи з аналізу наведених норм, трудовий договір характеризується, зокрема тим, що працівники не самі організовують роботу і виконують її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються відповідним посадовим особам, водночас на підприємстві має вестись табель відпрацьованого часу, що є особливістю трудових правовідносин. В трудових договорах також визначається обов`язок працівника щомісячно виконувати відповідні роботи в межах робочого процесу підприємства, а за невиконання обов`язків визначено матеріальну та/чи дисциплінарну відповідальність.

При цьому, здійснення трудової діяльності відбувається в межах норм і правил внутрішнього трудового розпорядку, визначених роботодавцем, а працівник, за виконану роботу, систематично отримує заробітну плату відповідно до тарифної сітки або схеми посадових окладів, що затверджені роботодавцем.

Отже, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Так, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: зокрема, громадянином і організацією (суб`єктом господарської діяльності) на виконання першим певної роботи (договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Таким чином, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

За цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства (підприємця) індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрий визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг (підрядника) у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема, нормами Цивільного кодексу України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не містить обов`язкових приписів, у яких випадках сторони зобов`язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, сторони договору (роботодавець та працівник) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення трудових відносин, а тому на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Так, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2 за КВЕД 36.00 є забір, очищення та постачання води.

ФОП ОСОБА_2 організовує та надає найманим продавцям робоче місце - пункт з продажу питної води; продавці води виконують роботу не на свій власний розсуд, а під керівництвом ФОП ОСОБА_2. що прийняв на себе обов`язок організовувати працю; особи, що здійснюють реалізацію, виконують роботу з продажу доочищеної питної води та аксесуарів, що вказує на те, що предметом цих трудових відносин є процес праці, а не кінцевий результат.

Жодним пунктом укладених цивільно - правових договорів про виконання робіт не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню що повинні були бути відображені в акті їх приймання.

У договорі, надані позивачем вказані місця здійснення реалізації, на пунктах продажу води зазначено, що режим роботи пунктів з 8.00 до 20.00. (а.с. 70-93)

Посилання представника позивача, що режиму роботи/реалізації не має, спростовуються поясненнями осіб, працівників позивача, особі відповідача, що здійснювала проведення інспекційного відвідування.

Також умовами цивільно - правових договорів про виконання робіт, обумовлено, що Підрядник виконує роботи у визначений Замовником час, тобто підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядку, а не сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Разом з цим, до перевірки ФОП ОСОБА_2 надано наказ від 08.05.2018 №1-к від 08.05.2018 про прийняття на постійну роботу на посаду продавця з випробувальним терміном 3 місяці з окладом згідно штатному розпису ОСОБА_13 , отже у штатному розкладі ФОП ОСОБА_2 станом на момент проведення інспекційного відвідування значиться посада продавця питної води.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, усі фізичні особи надали письмові пояснення під час проведення інспекційного відвідування позивача, в яких особисто зазначили, що «працюють реалізатором води у ФОП ОСОБА_2 , режим роботи з 8.00 до 20.00, до їх посадових обов`язків входить продаж води та спостереження за її чистотою, оформлення трудових відносин не здійснювалось).

Таким чином, фактично за цивільно-правовими договорами вищезазначені працівники систематично виконували роботу, обумовлену угодою, в межах виробничого циклу підприємства.

Для даних договорів характерними є ознаки трудового договору: праця за такими договорами є юридично несамостійною, а здійснюється в межах діяльності суб`єкта господарювання, це підтверджується завданнями; виконання роботи не потребувало від працівників власних засобів виробництва, ФОП ОСОБА_2 забезпечував умови праці, необхідні для виконання робіт (надання робочого місця, тощо); відсутність ознак ризику; фактичного підпорядкування Правилам трудового розпорядку підприємства (за письмовими поясненнями працівників вони працюють з графіком роботи з 08:00 до 20:00); виконання робіт здійснювалося під керівництвом та відповідно до поставлених завдань ФОП ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, встановлено фактичний допуск ФОП ОСОБА_2 до роботи продавцями води чотирьох працівників, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , без належного оформлення трудових відносин, що порушує вимоги ч.1 ст.21, ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування чотирьох найманих працівників.

Апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що позивачем не порушено вимоги трудового законодавства в частині допуску працівників до роботи без укладення трудового договору.

Приймаючи до уваги, що зазначені вище договори підряду містять усі ознаки трудових договорів, а не цивільно-правової угоди, в діях позивача вбачається склад порушення, визначений ч.3 ст.24 КЗпП України, тому оскаржувана постанова про накладення штрафу є законної та обґрунтованою.

Судом першої інстанції під час розгляду даної справи зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам, невірно застосовані норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, внаслідок чого рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018року в адміністративній справі №160/7824/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва