Справа № 520/10653/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 р.Справа № 520/10653/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків по справі № 520/10653/18

за позовом ОСОБА_1

до Заступника прокурора Харківської області Стратюка О.М. третя особа ОСОБА_2

про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просила суд: визнати неправомірними дії заступника прокурора Харківської області Стратюка О.М. при написанні заяви від 12.12.2014 року до ТСК відносно судді Червонозаводського районного суду м.Харкова Прошуті І.Д.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року адміністративний позов залишено без руху в порядку, визначеному ч.1 ст.123 КАС України та запропоновано позивачці подати до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду та відповідні докази.

20.12.2018 року через канцелярію суду позивачкою подано заяву про поновлення строку на звернення до суду та зазначено, що нею вчинені всі необхідні дії для відновлення та захисту порушеного права, шляхом звернення з відповідним позовом до ВАС України в березні 2016 року, де вказувалося на необхідність надання аналізу діям відповідача по справі, а отже, порушення строку не відбулося; тільки 24.04.2018 року після отримання окремої думку судді Желтобрюх І.Л ОСОБА_3 по справі 800/156/17 виникли підстави для звернення до Науково-дослідного інституту вивчення проблем злочинності імені академіка В.В. Сташиса Національної юридичної академії правових наук України за науково-правовим висновком; після отримання зазначеного вище висновку 26.10.2018 року стало відомо про наявність в діях відповідача окремого складу правопорушення прав.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Зоркіною Ю.В. від 24.01.2019 року вказану позовну заяву повернуто позивачу, на підставі статей 123, 169 КАС України, у зв`язку з тим, що позовна заява подана після закінчення строків, встановлених законодавством, а вказані підстави для поновлення строку є аналогічними тим, що викладені у клопотанні від 26.11.2018 року, та які не визнані судом поважними з підстав, зазначених в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване ухвалу без змін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 2, 5 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Разом з тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на звернення до суду позиваччка зазначає, що тільки 24.04.2018 після отримання окремої думку судді ОСОБА_4 . по справі 800/156/17 у неї виникли підстави для звернення до Науково-дослідного інституту вивчення проблем злочинності імені академіка В.В. Сташиса Національної юридичної академії правових наук України за науково-правовим висновком і після отримання зазначеного вище висновку 26.10.2018 року позивачці стало відомо про наявність в діях відповідача окремого складу правопорушення її прав.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримання науково-правового висновку Науково-дослідного інституту вивчення проблем злочинності імені академіка В.В. Сташиса Національної юридичної академії правових наук України та окремою думки у справі 9901/327/18 не є за своєю суттю об`єктивною перешкодою для звернення до суду.

Також, із долученого до матеріалів справи рішення ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі № 800/156/17 вбачається, що позивачка оскаржувала дії ТСК з перевірки суддів щодо здійснення відносно неї перевірки та складання висновку від 24.03.2015 № 11/02-15 на підставі Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» та відповідно просила визнати незаконними та скасувати висновок ТСК від 24.03.2015 № 11/02-15 та рішення ВРЮ про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення її з посади судді Червонозаводського районного суду м. Харкова за порушення присяги судді від 04.02.2016. Ухвалою ВАС України від 12.03.2016 адміністративний позов залишено без розгляду.

Позовні вимоги позивачка в тому числі мотивувала тим, що рішення ТСК винесено на підставі звернення за підписом заступника прокурора Харківської області ОСОБА_5 , який діяв поза межами повноважень, наданих Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ та всупереч вимог ч.2 ст.2 Закону України № 1168; вказане рішення на думку позивачки не підлягало перевірці, що свідчить про протиправність рішення ТСК від 24.03.2015 року № 11/02-15.

Отже, на момент подання адміністративного позову до ВАС України позивачка знала про вчинення оскаржуваних відповідачем дій.

Крім того, колегія суддів зазначає, що усуваючи недоліки позовної заяви позивачем не надано суду заяву про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням інших підстав пропущення строку звернення до суду, оскільки підстави викладені в заявах про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 26.11.2018 та 19.12.2018 є аналогічними, та такими, що не визнані судом поважними.

Відтак, наведені позивачем доводи на обґрунтування підстав для поновлення строку на звернення до суду не можуть бути визнанні поважними, оскільки позивач не була позбавлена можливості звернутися до суду з позовом в межах строку звернення, проте таким правом не скористалася.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу, згідно приписів якої, якщо заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пунктах 37 та 38 Рішення від 18 листопада 2010 року у справі Мушта проти України нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. (рішення від 28 березня 2006 року у справі Мельник проти України, N 23436/03, пункти 22-23).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

З наведеного вбачається, що за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо повернення позовної заяви Прошуті І. ОСОБА_6 ., у зв`язку із відсутністю поважних підстав для поновлення строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року по справі №520/10653/18 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року по справі № 520/10653/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 30.05.2019 року