Справа № 803/757/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2811/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Бруновської Н.В.,

судді Матковської З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року (головуючий суддя Ковальчук В.Д., м.Луцьк, проголошено о 12:43:50) у справі № 803/757/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Фонду державного майна України (далі - ФДМ України, відповідач), в якому просила: визнати неправомірною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Фонду державного майна України, яка полягає у відмові внести зміни в рецензію на Звіт про оцінку ЦМК колективного державного підприємства «Коломийська паперова фабрика (код рецензії 99-16-0236, дата рецензування 20 травня 2016 року) в частині відомостей про оцінювачів, що виконували оцінку, а саме виключити ОСОБА_1 , а також внести відповідні зміни в АПС «Рецензент»; зобов`язати Фонд державного майна України внести зміни в рецензію на Звіт про оцінку ЦМК колективного державного підприємства «Коломийська паперова фабрика (код рецензії 99-16-0236, дата рецензування 20 травня 2016 року) в частині відомостей про оцінювачів, що виконували оцінку, а саме виключити ОСОБА_1 , а також внести відповідні зміни в АПС «Рецензент».

В обгрунтування вимог позову ОСОБА_1 покликалась на те, що 07.02.2018 року вона звернулась до відповідача із заявою про внесення зміни в рецензію на звіт в частині відомостей про оцінювачів, що виконували оцінку, а саме виключити її зі списку таких, та внести відповідні зміни в АПС "Рецензент". На це звернення ФДМУ надіслав відповідь, в якій зазначив про відсутність підстав щодо внесення будь-яких коректив до автоматизованої підсистеми "Рецензент" і вирішення питання вбачає в «судовому порядку».

Позивач з таким рішенням суб`єкта владних повноважень не погодився, та звернувся до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі № 803/757/18 позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Фонду державного майна України щодо відмови у внесені змін в рецензію на звіт про оцінку цілісного майнового комплексу колективного державного підприємства «Коломийська паперова фабрика» (код рецензії 99-16-0236, дата рецензування 20 травня 2016 року) в частині відомостей про оцінювачів, що виконували оцінку, а саме виключити ОСОБА_1 та внести відповідні зміни в АПС «Рецензент»; зобов`язано Фонд державного майна України внести зміни в рецензію на Звіт про оцінку цілісного майнового комплексу колективного державного підприємства «Коломийська паперова фабрика» (код рецензії 99-16-0236, дата рецензування 20.05.2016 року) в частині відомостей про оцінювачів, що виконували оцінку, а саме виключити ОСОБА_1 та внести відповідні зміни в АПС «Рецензент»; стягнуто з Фонду державного майна України в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач покликається на те, що за даними автоматизованої підсистеми «Рецензент» автоматизованої системи «Оцінка» оцінювач ОСОБА_1 має негативну рецензію на звіт про оцінку цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства «Коломийська паперова фабрика» за напрямом оцінки: II «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності» та спеціалізацією в межах цього напряму 2.1. Вказаний вище звіт класифікується за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, як такий, що - не відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний. Зважаючи на вищезазначене, Фонд не мав підстав щодо внесення будь - яких корективів до автоматизованої підсистеми «Рецензент», зокрема рецензії, що обліковується за № 99-16-0236.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно ст.205 цього Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 цього ж Кодексу не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. За цієї обставини, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги та її вимоги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржене судове рішення скасувати, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи 07 лютого 2018 року на сайті ФДМ України було опубліковано інформацію про результати рецензування звітів про оцінку майна у вигляді реєстру рецензій що класифікується за ознакою: звіт про оцінку майна не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний. Реєстр виконано на підставі даних з автоматизованої підсистеми «Рецензент», яка ведеться відповідно до наказу ФДМ України №3128 від 16 липня 2012 року. Як одного з виконавців(оцінювачів) звіту про оцінку цілісного майнового комплексу «Коломийська паперова фабрика» на підставі рецензії (код рецензії 99-16-0236 дата рецензування 20.05.2016 року) включено позивача - ОСОБА_1 , а безпосередньо сам звіт виконаний ПАТ «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів».

Позивач, покликаючись на те, що не приймала участі у проведенні оцінки цілісного майнового комплексу державного підприємства «Коломийська паперова фабрика», не складала звіту та його не підписувала. 23 березня 2018 року, листом за вихідним №1307/09390, направила відповідачу звернення, в якому просила внести зміни в рецензію на згаданий вище звіт в частині відомостей про оцінювачів, що виконували оцінку, а саме - виключивши її з переліку таких, та внести відповідні зміни в АПС «Рецензент».

02 квітня 2018 року на зазначене звернення, ФДМ України надіслав відповідь за №10-58-6470, в якій зазначив, про відсутність підстав щодо внесення будь-яких коректив до автоматизованої підсистеми «Рецензент».

З такими діями відповідача не погодилась позивач, відтак звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими з огляду на доведення позивачем того, що вона участі у виконанні звіту про оцінку цілісного майнового комплексу «Коломийська паперова фабрика» не приймала і звіту не підписувала.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступні обставини.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Частиною статті 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» визначено, що у сфері оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності Фонд здійснює контроль за виконанням суб`єктами оціночної діяльності та оцінювачами вимог законодавства.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон про оцінку). Положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Згідно з статтею 4 цього Закону, професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах: практична діяльність з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна; консультаційна діяльність, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності, замовникам оцінки та (або) іншим особам в усній або письмовій формі; рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативних правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна; методичне забезпечення оцінки майна, яке полягає в розробленні методичних документів з оцінки майна та наданні роз`яснень щодо їх застосування; навчальна діяльність оцінювачів, яка полягає в участі у навчальному процесі з професійної підготовки оцінювачів.

Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Діяльність судових експертів, пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Закономщодо методичного регулювання оцінки цього майна. Інші положення цього Закону не поширюються на судових експертів.

Відповідно до Положення про конкурсний відбір суб`єктів оціночної діяльності, затвердженого наказом Фонду від 31.12.2015 № 2075 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2016 за № 60/28190 (викладено в новій редакції відповідно до наказу Фонду державного майна України від 16.01.2018 № 47) (далі - Положення), 04 травня 2016 року проведено конкурс з відбору суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості єдиного майнового комплексу колишнього державного підприємства «Коломийська паперова фабрика», з метою приватизації шляхом продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону.

Одним з учасників конкурсу, а в результаті й переможцем, став суб`єкт оціночної діяльності - Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» (), яка й готувала звіт про оцінку цілісного майнового комплексу "Коломийська паперова фабрика" здійснювався ПАТ «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів».

Як підтверджується матеріалами справи 25 квітня 2016 року ПАТ «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» подала до ФДМ України заяву про участь у конкурсному відборі. Серед поданих відповідачу документів позивач надав інформацію про претендента (додаток 4), в якій у пункті 6 «Наявність оцінювачів, яких додатково буде залучено до виконання робіт з оцінки майна та підписання звіту про оцінку майна» зазначено позивача - ОСОБА_1 , та проставлено її підпис, який (відповідно до додатка 4 до Положення) розглядався як письмова згода оцінювача.

Поряд з цим, за результатами проведеного конкурсу між ФДМ України та ПАТ «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» 13 травня 2016 року укладено договір №184 про надання послуг з оцінки єдиного (цілісного) майнового комплексу. Пунктом 6.1. цього Договору визначено, що відповідно до документів, поданих на конкурсний відбір суб`єктів оціночної діяльності, суб`єкт оціночної діяльності зобов`язаний залучити до надання послуг з оцінки, складання та підписання звіту про оцінку і висновку про вартість об`єкта оцінки таких оцінювачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6.

Відтак, на переконання суду, згаданим вище договором визначено та погоджено його сторонами суб`єктів, які беруть участь в оцінці майнового комплексу, а також перелік осіб, які підлягають залученню до виконання договірних зобов`язань.

Послуги з оцінки єдиного майнового комплексу колишнього державного підприємства «Коломийська паперова фабрика» були надані, що засвідчено актом прийому-передачі послуг з оцінки єдиного (майнового) комплексу від 05 липня 2016 року №22/16, укладеного між Фондом та Державною акціонерною компанією «Національна мережа аукціонних центрів». Відповідно, Договір №184 було виконано, а зважаючи на відсутність взаємних претензій сторін щодо його виконання, - у повній відповідності до його умов та суб`єктного складу.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того що позивач заперечувала проти участі в оцінюванні, як і доказів того, що позивач відмовляється брати в ньому участь чи заперечень щодо включення її до заявки.

Покликання позивача на те, що згідно наказу №1/2-к ТзОВ «Ірта Консалтинг» від 11 квітня 2011 року її призначено директором ТзОВ «Ірта Консалтинг» із суміщенням з посадою штатного оцінювача, якому за умовами договору заборонено професійну діяльність у складі іншої компанії суд вважає непереконливим, оскільки апелювання до передбачених трудовим договором чи контрактом застережень щодо професійної діяльності жодним чином не можуть підтверджувати виконання таких застережень, а з огляду на наявність в матеріалах справи фактичних доказів щодо залучення позивача до заявки ПАТ «Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» для участі в конкурсі такі покликання не можуть не викликати сумніви щодо їх достовірності .

Поряд з цим, апеляційний суд не може взяти до уваги й лист ТзОВ «Ірта Консалтинг» №22/03/2018 від 22 березня 2019 року щодо неможливості участі ОСОБА_1 у проведенні оцінювання майнового комплексу зважаючи на те, що директором цієї юридичної особи є сама ОСОБА_1 , а відтак мотиви цього листа не можна вважати об`єктивними.

Відповідно до частини першої статті другої Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Підсумовуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить висновку, що подані позивачем докази не підтверджують його доводів, а відповідачем, в той же час, надано суду достатні та ґрунтовані докази, які підтверджують правомірність його рішення та спростовують доводи позивача

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі статті 317 Кодексу адміністративного судочинства підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому таке рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким у поданому ОСОБА_1 позові слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст. 243, 246, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі № 803/757/18 - скасувати.

Прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рушення.

У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.