Справа № 813/2655/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2309/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Пустомитівської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 813/2655/18 за адміністративним позовом Громадської організації "Ветеранська спілка воїнів АТО" до Пустомитівської районної ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Гавдик З.В.,

час ухвалення рішення - 05.11.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 05.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Громадська організація «ВЕТЕРАНСЬКА СПІЛКА ВОЇНІВ АТО» звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Пустомитівської районної ради Львівської області № 422 від 22.12.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни)межі села Наварія Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2017 року Львівською обласною державною адміністрацією було видано розпорядження «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» № 219 /0/5-17, яким членам Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності для індивідуального дачного будівництва у приватну власність.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року позов Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Пустомитівської районної ради Львівської області № 422 від 22.12.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Наварія Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області» в частині включення в межі села Наварія земельних ділянок загальною площею 9,20 га, на які розпорядженнями голови Львівської обласної державної адміністрації № 1219/0/5-17 від 11.12.2017 та 121/0/5-18 від 09.02.2018 членам Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам згідно з додатком. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Пустомитівської районної ради Львівської області на користь Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» 881,00 грн. сплаченого судового збору. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Пустомитівська міська рада, яка вважає, що рішенням вирішено питання про права та інтереси територіальної громади села Наварія від імені якої діє Пустомитівська міська рада.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, неправильним та неповним дослідженням доказів, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, скасувавши рішення Пустомитівської районної ради Львівської області 422 від 22.12.2017 року в частині включення в межі села Наварія земельних ділянок розміром 9,20 га суд першої інстанції прийняв рішення, що стосується прав та інтересів Пустомитівської міської ради, що є підставою для судового рішення та ухвалення нового рішення. Також, наведено, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми Закону України «Про землеустрій». Земельного кодексу України, не досліджено генеральний план населеного пункту, проект землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Наварія. не з`ясовано в чиїй власності перебували земельні ділянки, якими розпорядилась Львівська обласна державна адміністрація чи сформовані такі земельні ділянки та чи є ГО «Ветеранська спілка воїнів АТО» належним позивачем у справі. Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників позивача та апелянта, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про землеустрій», для встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних утворень розробляються проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно- територіальних утворень.

Згідно ч. 13 цього ж Закону, складовою частиною проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж населеного пункту є перелік земельних ділянок державної власності (із зазначенням їх кадастрових номерів, місцезнаходження, площі та цільового призначення), які переходять у комунальну власність відповідної територіальної громади.

Згідно ч. З ст. 83 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об`єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об`єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Згідно п. а, ч. 5 ст. 83 цього ж Кодексу, територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі передачі їм земель державної власності.

Згідно ч. 1 ст. 117 цього ж Кодексу, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Також суд першої інстанції, зазначив, що у матеріалах справи відсутнє рішення Львівської обласної державної адміністрації щодо розпорядження землями державної власності, які були включені рішенням Пустомитівської районної ради в межі с. Наварія.

Апелянт у свою чергу, вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, застосувавши вищенаведені норми та не застосував ст.ст. 79, 79-1, 174 Земельного кодексу України.

З приводу доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 3,4,9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Керуючись вищенаведеним, апелянт вважає, що норми ч. З ст. 83 та ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України можливо застосувати лише до сформованих земельних ділянок в розумінні ст.ст. 79,79-1 Земельного кодексу України.

Однак, відповідно до Державного акта про право користування землею, зареєстрованого 1987 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 357 , землекористувачем земельної ділянки, площею 206,4 га, озера Наварія, закріпленої в безстрокове та безоплатне користування, є Львівське підприємство теплових мереж ВО Львівенерго.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Тому земельну ділянку площею 206,4 га слід вважати сформованою.

Земельні ділянки на які згідно з розпорядженнями голови Львівської обласної державної адміністрації № 1219/0/5-17 та 121/0/5-18 від 09.02.2018 членам Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва перебувають у межах земельної ділянки, площею 206,4 га землекористувачем якої є ЛМКП « Львівтеплоенерго».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що цільове призначення земельних ділянок змінюватиметься на підставі проектів землеустрою з земель промисловості, водного фонду на землі реакційного призначення.

З огляду на це, колегія приходить до висновку про правильне застосування норм Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій» судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції відхиляє аргументи Пустомитівської міської ради щодо необхідності дослідження судом першої інстанції генерального плану населеного пункту.

Згідно з п. 2, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно ч. 1, 2 ст. 17 цього ж Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Рішенням Пустомитівської міської ради № 505 від 21.03.2017 «Про затвердження містобудівної документації «Генеральний план села Наварія Пустомитівського району Львівської області» затверджено генеральний план.

Рішенням Пустомитівської районної ради Львівської області № 422 від 22.12.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Наварія Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області» затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Наварія Пустомитівської міської ради Пустомитівського району.

12.04.2018 відомості про зміну меж внесено до Державного земельного кадастру.

Отже, із матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка площею згідно форми 6-зем 205 га, до складу якої, як встановлено судом першої інстанції та апеляційної інстанції, входять земельні ділянки, які були передані у власність для індивідуального дачного будівництва членам Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» розпорядженнями голови Львівської обласної державної адміністрації №№ 1219/0/5-17 та 121/0/5-18 від 09.02.2018,

відноситься до земель державної власності, частково землі водного фонду, частково землі промисловості, що також підтверджується довідкою Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 8-13/0.29-927/113-17 від 30.10.2017.

Таким чином, на момент прийняття розпоряджень Львівської обласної державної адміністрації №№ 1219/0/5-17 та 121/0/5-18 від 09.02.2018 земельні ділянки знаходились за межами населеного пункту в силу вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дія генерального плану поширювалась лише територію в межах населеного пункту.

Колегією також відхиляються доводи апеляційної скарги відносно неповного з`ясування обставин справи в частині того, чи підпадають земельні ділянки, якими розпорядилась Львівська обласна державна адміністрація в межі території, що були включені до меж населеного пункту, оскільки судом першої інстанції досліджувалось розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації № 810 від 31.10.2017 «Про затвердження детального плану території для обслуговування Щирецького водосховища на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту», яким було визначено планувальну організацію та розвиток території за межами населеного пункту на території Пустомитівської міської ради Львівської області, с. Наварії, та передбачено можливість надання земельних ділянок площею 0,10 га для

індивідуального дачного будівництва громадянам у власність, які є членам ГО «Ветеранська спілка воїнів АТО».

Суд критично оцінює доводи апелянта щодо правомірності чи не правомірності прийняття розпоряджень голови Львівської обласної державної адміністрації №№ 1219/0/5-17 та 121/0/5-18 від 09.02.2018 та підставності відведення земельних ділянок членам Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» з врахуванням статті 122 Земельного кодексу України оскільки предметом позову у даному спорі є рішення Пустомитівської районної ради Львівської області № 422 від 22.12.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Наварія Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області», якому і надається оцінка судом.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Водночас, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо належності Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» як позивача у даній справі та наявності у неї порушених прав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Статтею 21 цього ж Закону, встановлено, що громадським організаціям надано право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами.

Згідно п.п. 2.2. Статуту Громадської організації «ВЕТЕРАНСЬКА СПІЛКА ВОЇНІВ АТО» Пустомитівського районного округу громадська організація вповноважена на представництво та захист інтересів своїх членів в органах державної влади та органах самоврядування, військових підрозділах, правоохоронних органах, судах, прокуратурі, СБУ підприємствах, установах, організаціях, закладах усіх форм власності, пенсійних органах».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновки суду.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені Пустомитівською міською радою в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відтак, аргументи апеляційної скарги жодним чином не спростовують обставин встановлених судом та заперечуються матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягав до часткового задоволення, оскільки оскаржуваним рішенням Пустомитівської районної ради Львівської області № 422 від 22.12.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Наварія Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області» права позивачів порушуються лише в частині включення в межі села Наварія земельних ділянок загальною площею 9,20 га, на які розпорядженнями голови Львівської обласної державної адміністрації № 1219/0/5-17 від 11.12.2017 та 121/0/5-18 від 09.02.2018 членам Громадської організації «Ветеранська спілка воїнів АТО» було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам згідно з додатком.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Пустомитівської міської ради Львівської області - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 813/2655/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 27.05.2019 року