Справа № 334/1922/18 (2-а/334/26/19)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2019 року м. Дніпросправа № 334/1922/18 (2-а/334/26/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу начальника Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2019 року (головуючий суддя - Турбіна Т.Ф.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до начальника Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом до начальника Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- скасувати постанову від 15 березня 2018 року серія ПН МЗП №136898 про накладення адміністративного стягнення на громадянина Королівства Марокко ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 595 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, у зв`язку з тим, що Позивач перебуває на території України на підставі належним чином оформлених документів, у тому числі і на право проживання та на право навчання. З огляду на обставини, викладені у позовній заяві просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2019 року у справі №334/1922/18(2-а/334/26/19) позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено (а.с. 89-90).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с.94-104).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано ті обставини, що Позивач був відсутній на території України у період навчання на підготовчому відділені за денною формою навчання з 09.10.2017 року по 01.03.2018 року, що підтверджується датоштампами Державної прикордонної служби України на 38 сторінці паспорта громадянина Марокко ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , що, у свою чергу, свідчить про порушення міграційного законодавства, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП.

23 травня 2019 року за вхідним номером 17050/19 до Третього апеляційного адміністративного суду від начальника Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни надійшло письмове клопотання про розгляд справи без її участі.

29 травня 2019 року за вхідним номером 17614/19 до Третього апеляційного адміністративного суду від представника Позивача ОСОБА_1 - адвоката Шулякової Марії Василівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін як законне та обгрунтоване.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Судом встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_2 є громадянином Королівства Марокко, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прибув на територію України у 2012 році з метою навчання (а.с. 5-6).

13.10.2012 року Управлінням державної міграційної служби України в Запорізькій області Позивача було документовано посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 терміном дії до 11.11.2013 року, який було продовжено до 11.11.2014 року.

15.10.2014 року Позивач отримав нову посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 , строк дії якої було продовжено до 15.08.2018 року.

Згідно до Наказу ректора Запорізького державного медичного університету №526-с від 06.09.2012 року Позивач був зарахований на 1-й курс 1-го міжнародного факультету Запорізького державного медичного університету, за спеціальністю «фармація» (а.с. 39).

Згідно наказу № 564-с від 19.06.2017 року та доповнень внесених Наказом № 619-с від 26.06.2017 року Позивач був відрахований з 2-го міжнародного факультету Запорізького державного медичного університету за невиконання навчального плану, та виявив бажання продовжити навчання в Приватному акціонерному товаристві «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» (а.с. 38).

Відповідно до наказу Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» №04-11 від 29.06.2017 року та Договору №27616 від 10.07.2017 року, Позивач був зарахований слухачем підготовчого відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кияшка, 16-Б., що підтверджується довідкою ЗІЕІТ № 103/18 від 20.03.2018 року (а.с. 7-8).

На підставі направлення на проведення виїзної позапланової перевірки від 14.03.2018 року №2301.5-2927/23.3-18 співробітниками Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області проведено виїзну позапланову перевірку Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кияшка, 16-Б, з метою перевірки дотримання іноземними студентами міграційного законодавства (а.с. 25).

За результатами вказаної перевірки 14.03.2019 року було складено акт, відповідно до якого встановлено порушення положень Порядку організації, набору та навчання (стажування) іноземців та осіб без громадянства, затвердженого наказом МОН України від 01.11.2013 року №1541 (в редакції наказу МОН від 11.12.2015 року №1272), а саме: посадовими особами Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» не надано журнал академічних груп студентів підготовчого відділення, відомості заліків та екзаменів студентів.

З огляду на ненадання посадовими особами Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» документів, які підтверджують організацію належного навчального процесу на підготовчому відділенні, 15.03.2019 року для перевірки заявленої іноземцями, під час надання в УДМС України в Запорізькій області відповідної заяви про отримання посвідки на тимчасове проживання, мети перебування на території України - навчання, працівниками УДМС України в Запорізькій області та Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області була проведена робоча зустріч з Позивачем та іншими іноземними студентами, які були зараховані 29.06.2017 року на підготовче відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій».

За результатами робочої зустрічі з іноземними студентами підготовчого відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» встановлено, що всі зазначені іноземці, у тому числі Позивач, після зарахування 29.06.2017 року на підготовче відділення, без поважних причин з вересня 2017 року не приступили до навчання в даному закладі, про що було складено відповідні протоколи, зокрема відносно ОСОБА_1 від 15.03.2018 року серії ПР МЗП №136898 (а.с. 4).

На підставі протоколу від 15.03.2018 року серії ПР МЗП №136898 Відповідачем прийнято постанову від 15.03.2018 року серії ПН МЗП №136898, якою на громадянина Королівства Марокко ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 595 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП. (а.с. 3).

Оскарження правомірності винесеної суб`єктом владних повноважень постанови від 15.03.2018 року серії ПН МЗП №136898 є предметом судового розгляду в даній справі.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року №8073-X; Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI; Порядку організації, набору та навчання (стажування) іноземців та осіб без громадянства, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01.11.2013 року №1541 (в редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 11.12.2015 року №1272.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не надано доказів того, що Позивач не приступив до навчання на підготовчому відділенні Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» з вересня 2017 року.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що умови навчання Позивача на підготовчому відділенні Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» визначені на підставі Договору про надання освітніх послуг №27616 від 10.07.2017 року, укладеному терміном на 2017-2018 навчальний рік (а.с.7).

Колегія суддів наголошує на тому, що однією з умов договору є обов`язок Слухача дотримуватися правил внутрішнього розпорядку в Інституті та гуртожитку (п. 3.2 Договору).

Крім того, відповідно до навчального плану курсів мовної підготовки для іноземних громадян підготовчого відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» визначено термін навчання з вересня 2017 року по серпень 2018 року (а.с. 29).

План навчального процесу підготовчого відділення, до якого було зараховано Позивача, включав у себе вивчення трьох дисциплін, зокрема: англійської, російської та української мови, загальний обсяг годин на вивчення яких складав 1050 (а.с. 30).

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_4 , як викладач російської та української мови на підготовчому відділенні Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», у письмових поясненнях зазначила про те, що з наданого працівниками міграційної служби списку іноземних студентів, в якому, зокрема, знаходився ОСОБА_2 , ОСОБА_4 може згадати лише ОСОБА_5, який відвідував заняття з французької мови. Крім того, ОСОБА_4 у вказаних поясненнях зазначила, що згідно навчального плану в кінці навчання передбачений екзамен, на який перелічені студенти не з`явились (а.с.28).

Поряд із зазначеним, судом апеляційної інстанції встановлено, що у паспорті ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 містяться датоштампами Державної прикордонної служби України від 09.10.2017 року та від 01.03.2018 року, що, у свою чергу свідчить про відсутність Позивача на території України у період з 09.10.2017 року по 01.03.2018 року (а.с. 5 (зворотній бік), 44).

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення Позивача, з яких випливає, що останній зошитів з навчальних дисциплін та залікової книжки не має, скільки разів відвідував заняття на підготовчому відділенні не знає, складання екзаменів не пам`ятає, українську мову розуміє та в перекладачі не має потреби (а.с.45, 46)

Стосовно доводів суду першої інстанції про порушення прав Позивача та психологічний тиск на останнього під час складання протоколу та постанови у даній справі, колегія суддів зазначає, що такий висновок не має жодного документального підтвердження, що свідчить про його необґрунтованість та бездоказовість.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідачем належним чином доведено порушення Позивачем порядку та умов прибуття до визначеного місця навчання після в`їзду в Україну у визначений строк, що, у свою чергу, свідчить про законність та обґрунтованість постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2019 року у справі №334/1922/18(2-а/334/26/19) - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова