Справа № 160/1688/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року Справа № 160/1688/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" АЛЬЯНС АГРО ТРЕЙД" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою суду від 22.02.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20 березня 2019 року о 09:40.
18.03.2019 р. від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому представник зазначає, що відповідач позов не визнає та вказує, що позивачем подано декларацію за червень 2017 року, в якій заявлено суму бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку 104 976 грн. Відповідно до додатку 3 до цієї податкової декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» (далі Д3) періодами фактичного виникнення від`ємного значення з ПДВ, задекларованого до бюджетного відшкодування, є придбання у червні 2017 року товару/робіт на внутрішньому ринку. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних позивачем були придбані товари/роботи/послуги, серед яких витрат на ведення бухгалтерського обліку та/або придбання аудиторських послуг не встановлено, при цьому відповідно до бази даних державного реєстратора посада головного бухгалтера не передбачена на підприємстві. Основним постачальником позивача (99% від загальної суми податкового кредиту) є ТОВ «Агроальянс». Згідно проведеного аналізу поданої податкової звітності та даних інформаційних баз органу ДФС, які обліковуються в АІС «Податковий блок»: «Єдиний реєстр податкових накладних, щодо зареєстрованих податкових накладних та розрахунків коригування» встановлено відсутність складених та зареєстрованих позивачем в ЄРПН податкових накладних на дату виникнення податкових зобов`язань. Також позивачем не задеклароване подальше використання в господарській діяльності придбаного товару та/або його перероблення протягом звітного періоду. Перевіркою встановлено. Що у позивача відсутні будь-які основні засоби (в тому числі виробничі та складські приміщення та/або площі) для зберігання та/або переробки придбаного товару (горох). Згідно бази даних ЄРПН не встановлено придбання позивачем послуг з транспортування та переміщення ТМЦ (гороху), або сплати за відповідальне зберігання, а також придбання будь-яких виробничих витрат (енергоносіїв, тощо). В номенклатурі товарів/послуг у податкових накладних зазначено «Горох», при цьому відсутня інформація щодо року збору врожаю та його класності. Таким чином, рядок 20 декларації з ПДВ за червень 2017 року «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 ст. 2001 Розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 рядок 19.1)», який позивач мав право задекларувати до бюджетного відшкодування складає = 0,0 грн. Також позивачем подано декларацію за липень 2017 року, в якій заявлено суму бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку 104 976 грн. Відповідно до додатку 3 до цієї податкової декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» (далі Д3) періодами фактичного виникнення від`ємного значення з ПДВ, задекларованого до бюджетного відшкодування, є придбання протягом липня 2017 року товару/робіт на внутрішньому ринку. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних позивачем були придбані товари/роботи/послуги: горох на загальну суму ПДВ 25 277,58 грн. та послуги сертифікації та FOT Іллічівській порт на загальну суму ПДВ 8 394,32 грн. В ході камеральної перевірки встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення з ПДВ у липні 2017 року є придбання товарів/робіт/послуг (горох, сертифікація FOT Іллічівській порт) та подальший експорт до Індії. При цьому, під час виходу за податковою адресою позивача, його посадових осіб не було встановлено відповідачем. А фактичне розміщення органів управління позивача та виконання договорів (в тому числі придбання гороху) відбувалося за іншою адресою. Отже відсутнє право переходу власності на придбаний товар. Не можливо підтвердити реальність господарських взаємовідносин між позивачем та основним постачальником ТОВ «Агроалянс», який зареєстрований в кв.12 по пров. Георгіївському 2 у м . Києва, а основний від діяльності має вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. За таких обставин відповідач вважає, що положеннями податкового кодексу України та Бюджетного кодексу України право на відшкодування виникає лише при наявності фактичної сплати податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов`язання по сплаті такого податку; наявність податкових накладних, що виписані постачальниками товарів (послуг) на адресу їх адресу їх отримувача не є безумовною підставною для отримання платником податків прав на отримання бюджетного відшкодування; несплачений суб`єктами господарювання податок на додану вартість, зокрема, внаслідок порушення встановленого порядку формування податкового зобов`язання та податкового кредиту з податку на додану вартість, є власністю держави. Також відповідач вважає, що позивач при придбанні ТМЦ виступає лише «посередником», оскільки не здійснює виробництва продукції та її подальшого перероблення. Отже, основна мета таких операцій є податкова вигода у вигляд відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість без здійснення фактичної господарської діяльності. Основний постачальник позивача ТОВ «Агроальянс» може здійснювати подальшу реалізацію (в т.ч. експорт) без укладання проміжних угод із залученням позивача. Що, на думку відповідача, свідчить про штучне створення податкового кредиту з ПДВ. Також відповідач зауважує, що згідно бази даних АРМ «Митниця», поплати ку податку ТОВ «Компанія «Альянс Агро трейд» за період липень 2017 року наявна інформація щодо здійснення експортних операцій згідно ВМД № 6873 від 01.01.2017 р., в якій зазначена адреса (м. Дніпро, вул.. Динамо, 98) , інша ніж зазначив директор позивача (м. Дніпро, вул.. Янгеля, 35А, оф.17). Внаслідок чого, відповідач вважає неможливо зробити остаточний висновок щодо правомірності декларування позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
В судовому засідання 20.03.2019 р. судом була оголошена перерва до 16.04.2019 р. на 10.20.
16.04.2019 р. адвокатом позивача до суду було подане клопотання про витребування від відповідача акту камеральної перевірки № 74/04-36-12-17 від 17.08.2018 р.
Ухвалою суду від 16.04.2019 р. клопотання представника позивача було задоволено та витребувано від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області належним чином завірені копії акту камеральної перевірки № 74/04-36-12-17 від 17.08.2018 року та податкової звітності з ПДВ за червень та липень 2017 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альянс Агро Трейд".
16.04.2019 р. адвокатом позивача до суду було подане клопотання про приєднання до матеріалів справи копій виписки з ЄДР, копій наказу про призначення директора та Статуту позивача.
16.04.2019 р. судом до матеріалів справи були долучені надані відповідачем копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум, утриманого з них податку за 2 та 3 квартали 2017 року.22.04.2019 р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій останній пояснив, щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень пунктів 185 1 ст. 185, 187.1. ст.. 187, пп.. «а» пп. 195.1.1. Податкового кодексу України, Постанови КМУ від 21.05.2012 р. № 450 (Положення про митні декларації) в обґрунтування наявності правових підстав для заявленого позивачем бюджетного відшкодування. А також пояснив про допущення технічної помилки при заповнення податкової звітності, яка на його думку не може слугувати самостійною підставою для відсутності права на бюджетне відшкодування з посиланням на правову позицію. Викладену в поставної Верховного суду від 11.09.2018 по справі № 810/3697/16.
22 квітня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив.
24.04.2019 р. відповідачем до суду були надані копії акту № 74/04-36-12-17/ 41329524 від 17.08.2017 р. «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Компанія «Альянс Агро Трейд» (код 41329524) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2017 року», копій поштових документів про направлення позивачу поштового відправлення, копія податкової звітності з ПДВ за червень-липень 2017 року позивача.
25 квітня 2019 року усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження по справі.
25 квітня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до п.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія" Альянс Агро Трейд зареєстроване 11.05.2017 року та перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. Основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля.
Позивач подав до контролюючого органу податкові декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації за період червень, липень 2017 року.
Не погоджуючись з наведеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.
Згідно з пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу бюджетним вважається відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений статтею 200 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктами 200.7. та 200.8. ст.. 200 Податкового кодексу України, передбаченоё що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) та платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки згідно п. 200.10. ст.. 200 Податкового кодексу України,
Якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, відповідно до п. 200.14. ст. 200 Податкового кодексу України:
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній на момент вининення спірних правовідносин), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, за результатами здійснення камеральної перевірки в акті № 74/04-36-12-17 від 17.08.2018 р., було встановлено не підтвердження господарських взаємовідносин позивача з основним постачальником, а також встановлено відсутність використання товару в подальшій господарській діяльності, зокрема не підтверджено придбання товарів/робіт/послуг (горох) та його подальший експорт до ОСОБА_1 .
До матеріалів справи позивачем були надані документи, якими зазначений висновок відповідача не спростовується.
Так, податковим кредитом є сума, на яку платник податків на додану вартість має права зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового кодексу України (п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст.. 14 Податкового кодексу України.
Згідно п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Сторонами до справи не надані платіжні документи, які б свідчили про дату списання коштів з банківського рахунка позивача як платника податку на оплату зазначених в деклараціях товарів/послуг.
До видаткових накладних № 201 від 19.06.2017 р., № 202 від 30.06.2017 р., № 230 від 30.06.2017 р., № 229 від 05.07.2017, наданих позивачем на підтвердження факту придбання ним гороху від основного постачальника ТОВ «Агроальянс» суд ставиться критично, враховуючи, що ці документи не відповідають критеріям первинних (не містять підпису одержувача).
Документи на підтвердження виникнення права на податковий кредит з інших господарських операцій, задекларованих позивачем у деклараціях за червень та липень 2017 року до матеріалів справи не надавалися.
На підставі чого суд робить висновок, про відсутність у позивача прав на податковий кредит, та відповідно і відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період червень, липень 2017 року.
Також знайшли підтвердження, в ході судового розгляду справи, доводи відповідача з приводу відсутності документального підтвердження щодо подальшого використання товару. Зокрема, до матеріалів справи позивачем надані документи щодо митного оформлення товару (гороху) на експорт до Індії, які мають суперечливий зміст.
Так, до матеріалів справи позивачем наданий додаток № 1 від 15.06.2017 р. до Договору № 25.0517/01-ЮС від 15.06.2017 р. в якому зазначено про узгодження транспортно-експедиційної послуги «стоимость услуг по организации доставки 1х20 фут морского конейнера FOR/FOT грузовой комплекс ООО «СМТ ЛТД» Кулиндрово до FAS Одесский порт составляет:». При цьому, до матеріалів справи договір № 25.0517/01-ЮС від 15.06.2017 р. не доданий.
До матеріалів справи доданий договір № 14 «на оказание транспортно-експедиционніх услуг» від 14.06.2017 р. між позивачем та ТОВ «С.М.Т. ЛТД» з рахунком до нього, із зазначенням порту відвантаження Чорноморськ (колишній Іллічівськ), коносамент 960878701, судно MARSK KLAIPEDA 1711 13-07-17, груз: горох продовольственный».
Із коносаменту № 960878701, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що він складений на інше судно (MARSK kimi), інший рейс (1709) та, взагалі без зазначення дати його складання та осіб, які його склали, не містить будь-яких відміток порту, митного органу, отримувача, тощо. Відповідно до ст. 138 Кодексу торговельного мореплавства України у коносаменті зазначаються:
1) найменування судна, якщо вантаж прийнято до перевезення на визначеному судні;
2) найменування перевізника;
3) місце приймання або навантаження вантажу;
4) найменування відправника;
5) місце призначення вантажу чи, при наявності чартеру, місце призначення або направлення судна;
6) найменування одержувача вантажу (іменний коносамент) або зазначення, що коносамент видано "наказу відправника", або найменування одержувача з зазначенням, що коносамент видано "наказу одержувача" (ордерний коносамент), або визначенням, що коносамент видано на пред`явника (коносамент на пред`явника);
7) найменування вантажу, його маркування, кількість місць чи кількість та/або міра (маса, об`єм), а в необхідних випадках - дані про зовнішній вигляд, стан і особливі властивості вантажу;
7-1) для небезпечних вантажів - найменування вантажу, порядковий номер виробу або речовини відповідно до прийнятої Організацією Об`єднаних Націй системи, клас (підклас), група сумісності для вантажів класу 1, додаткові види небезпеки та група пакування (якщо визначена), а також маса нетто вибухової речовини;
8) фрахт та інші належні перевізнику платежі або зазначення, що фрахт повинен бути сплачений згідно з умовами, викладеними в рейсовому чартері або іншому документі, або зазначення, що фрахт повністю сплачено;
9) час і місце видачі коносамента;
10) кількість складених примірників коносамента;
11) підпис капітана або іншого представника перевізника.
Зазначеним вимогам, наданий до матеріалів справи позивачем документ не відповідає.
Статтею 318 глави 47 розділу ХІ Митного кодексу України зазначено, що переміщення через митний кордон України товарів підлягає митному оформленню, яке здійснюється виключно митними органами з метою забезпечення митного контролю. Враховуючи, що митна декларація не єдиним документом оформлення факту перетину кордону, відповідач в ході проведення контрольно-перевірочних заходів щодо правомірності декларування бюджетного відшкодування ПДВ правомірно зробив висновки по відсутність підтвердження господарських операцій під час дослідження наявності прав на бюджетне відшкодування податкового кредиту.
У зв`язку із чим, суду доходить до висновків про необґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, виконано покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, у зв`язку із чим є правомірним, а тому не підлягає скасуванню.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням судді О.М. Неклеса у відпустці та на семінарі повний текст рішення складено та підписано 30 травня 2019 року.

Суддя О.М. Неклеса