Справа № 466/10568/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа № 466/10568/16-а

провадження № К/9901/24169/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Обрізка І.М., Сапіги В.П., Яворського І.О. від 19 червня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні з 1 червня 2015 року виплати пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова відновити ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року виплату пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року згідно Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні з 1 червня 2015 року виплати пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова відновити ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року виплату пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у зв`язку з чим відпали передбачені пунктом 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII підстави, на які посилається відповідач у листі від 8 грудня 2016 року № 12120/03-15, для невиплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ. Отже, з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачеві вказаної пенсії відсутні.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, правонаступником якого є Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова було задоволено. Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів. Оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року та залишити в силі постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та з 4 жовтня 2004 року одержувала пенсію за вислугу років, право на яку набула відповідно до Закону України «Про прокуратуру». При цьому, на даний час позивачка є працюючим пенсіонером та продовжує працювати на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Львівської області.

З 1 квітня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ.

6. Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

ДОВОВДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що з моменту призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у держави виник обов`язок виплачувати пенсію в повному обсязі незалежно від заробітку одержаного після виходу на пенсію. Також ОСОБА_1 посилається на те, що Конституційний Суд України рішенням від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнав неконституційними окремі положення Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Зазначає, що звуження обсягу існуючих прав працівників органів прокуратури, зокрема щодо рівня пенсійного забезпечення, є недопустимим.

9. Личаківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року, в яких воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. На час призначення позивачеві пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

12. 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ .

13. Згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

14. Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року по: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

15. Водночас пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Оскільки до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

17. Отже, з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про прокуратуру» від 5 листоапада 1991 року № 1789-ХІІ, втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії, призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ.

18. Разом з цим, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VI, статтею 86 якого було визначено пенсійне забезпечення працівників прокуратури.

19. При цьому, згідно із частиною 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VI визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

20. Оскільки, станом на час набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VI позивачка продовжувала працювати на прокурорській посаді, то на неї поширюється дія цього Закону.

21. Таким чином позивачка має право на виплату пенсії за період з 1 червня по 15 липня 2015 року.

22. У свою чергу, відповідно до частини 15статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VI, на підставі якого втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, в редакції Закону № 911-VIII, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

23. Оскільки позивачка продовжила працювати в органах прокуратури на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VI, то починаючи з 1 січня 2016 року, вона не має права на виплату пенсії, а тому дії відповідача щодо припинення виплати пенсії з 1 січня 2016 року є правомірними.

24. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 березня 2019 року у справі № 537/2351/16-а та від 18 квітня 2019 року у справі № 756/5952/16-а.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

26. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частковою.

Постанов Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року скасувати.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року змінити виклавши абзаци перший та третій резолютивної частини в наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова відновити ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року по 15 липня 2015 року виплату пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року, згідно Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії)».

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний