Справа № 580/943/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/943/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання дій протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача у ВП №57762504; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57762504 від 22.11.2018; скасувати постанову про арешт майна боржника від 22.11.2019; скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП №57762504 від 22.11.2018; скасувати постанову про арешт транспортних засобів боржника ВП №57762504 від 11.12.2018; скасувати постанову про арешт коштів боржника ВП №57762504 від 15.02.2019; скасувати постанову про розшук майна боржника ВП №57762405 від 11.12.2018; скасувати постанову про опис та арешт майна боржника ВП №57762504 від 18.12.2018; скасувати постанову про опис та арешт майна боржника ВП №57762504 від 18.12.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 22.11.2018 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №25407 від 31.10.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57762504, проте, позивач вказану постанову не отримував, з матеріалами виконавчого провадження ознайомився його представник лише 07.03.2019. Наголошує, що у виконавчому написі нотаріуса вказана адреса місця реєстрації боржника АДРЕСА_1 , а у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, адресою боржника зазначено АДРЕСА_2 . Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та, оскільки відкриття виконавчого провадження №57762504 відбулося з порушенням вимог законодавства, всі подальші рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого, визнано протиправними та скасовано постанови, винесені приватним виконавцем Бурмагою Є.А. у виконавчому провадженні №57762504, а саме: постанову про арешт транспортних засобів боржника ВП №57762504 від 11.12.2018; постанову про арешт коштів боржника ВП №57762504 від 15.02.2019; постанову про розшук майна боржника ВП №57762405 від 11.12.2018; постанову про опис та арешт майна боржника ВП №57762504 від 18.12.2018; постанову про опис та арешт майна боржника ВП №57762504 від 18.12.2018. В решті позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач направив постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу, вказану в заяві стягувача, при цьому, на виконання ч.ч. 1, 5 ст. 18 Закону №1404, не з`ясував, чи дійсно позивач проживає за вказаною адресою. Суд встановив, що позивач не був належним чином повідомлений про початок примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 25407 від 31.10.2017, у зв`язку з чим відповідач не мав повноважень проводити виконавчі дії у виконавчому провадженні №57762504.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» не пов`язано процедуру відкриття виконавчого провадження з процесом отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано за адресою, де знаходиться нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, отже, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, та вказує на правомірність висновків суду першої інстанції і безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017, зареєстрованого в реєстрі за №25407, запропоновано стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість, яка виникла згідно договору кредиту №946/14-ДИ5-В від 13.12.2007, право вимоги за яким відступлено 26.12.2016 стягувачем публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на підставі договору відступлення прав вимоги №2 від 26.12.2016.

Боржником за кредитним договором є позивач ОСОБА_1 Сума заборгованості складається із строкової заборгованості 250030 грн; простроченої заборгованості 387582,66 грн, строкової заборгованості по нарахуванню відсотків 4038,21 грн, простроченої заборгованості по нарахуванню відсотків 686229,28 грн, на загальну суму 1327880,15 грн.

22.10.2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до приватного виконавця Бурмаги Є.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса і у заяві зазначило адресу боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Постановою приватного виконавця ВП №57762504 від 22.11.2018 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №25407 від 31.10.2017 про стягнення з позивача заборгованості, копія якої направлена боржнику 22.11.2018 за вказаною стягувачем адресою.

Також, 22.11.2018 відповідачем винесено постанову ВП №57762504 про стягнення з позивача основної винагороди, рішення №44202243 про проведення державної реєстрації обтяження, арешт нерухомого майна позивача.

Крім того, 11.12.2018 відповідачем винесено постанови ВП №57762504 про розшук майна боржника, а саме транспортні засоби, та про накладення арешту на належні позивачу транспортні засоби.

18.12.2018 відповідачем винесено дві постанови ВП №57762504, якою описано та накладено арешт на майно позивача, а саме квартиру загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , та квартиру загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 .

15.02.2019 відповідачем винесено постанову ВП №57762504 про накладення арешту на кошти позивача, які містяться на рахунках в банку.

Позивач, не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №57762504 та винесеними в межах вказаного виконавчого провадження постановами, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не повною мірою довів перед судом правомірність своїх дій та рішень, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно пункту 3 частини 1 статті 3 Закону № 1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно ч. 2 статті 5 Закону №1404 примусове виконання виконавчих написів нотаріусів про стягнення заборгованості з фізичних осіб-боржників має право здійснювати приватний виконавець.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Також, згідно ч. 5 ст. 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Порядок надсилання документів виконавчого провадження передбачений ст. 28 Закону №1404, згідно з ч. 1 якої копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що приватний виконавець має право відкрити виконавче провадження за місцезнаходженням майна боржника, однак повідомлення про початок виконавчого провадження повинно бути направлено на його адресу, зазначену у виконавчому документі, а у разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження за адресою, вказаною у заяві сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому написі № 25407 від 31.10.2017, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., вказано місце реєстрації позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , а у заяві стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» вказана адреса боржника: АДРЕСА_2 .

При цьому, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартири АДРЕСА_3 належать позивачу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач мав право відкрити виконавче провадження за місцезнаходженням майна боржника у виконавчому провадженні.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 26 Закону №1404, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1404 основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Також, відповідно до п.8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Крім того, як передбачено ст. 56 Закону №1404, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, як вірно зазначає суд першої інстанції, відповідач мав право винести постанову про стягнення з боржника основної винагороди та застосувати арешт майна боржника в день відкриття виконавчого провадження, тобто 22.11.2018.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач направив постанову про відкриття виконавчого провадження 22.11.2018 рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача АДРЕСА_2 .

При цьому, згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач з 02.06.2017 зареєстрований в АДРЕСА_4 .

Згідно ч. 5 с.18 Закону №1404 під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Проте, всупереч вищевикладеному, відповідач направив постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу відповідача, не з`ясувавши, на виконання ч.ч. 1, 5 ст. 18 Закону №1404, чи дійсно позивач проживає за вказаною адресою, а лише на підставі заяви стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи».

Разом з тим, державний виконавець повинен був надіслати постанову рекомендованим листом з повідомленням відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Дана норма спрямована на забезпечення контролю органами Державної виконавчої служби за добровільним виконанням виконавчого документу боржником, та підвищення ефективності виконавчого провадження шляхом прискорення процедури примусового виконання у разі, якщо боржник, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, не виконає її добровільно.

Доказів отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження до суду не надано. Посилання позивача на те, що копії такої постанови він не отримував, відповідачем в ході розгляду справи не спростовано, що вказує на порушення приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що неповідомлення належним чином позивача про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило позивача передбаченої законодавством можливості виконати вимоги виконавчого документу добровільно чи оскаржити постанову про відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №211/6681/15-а(2-а/211/12/16).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не був належним чином повідомлений про початок примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 25407 від 31.10.2017, у зв`язку з чим відповідач не мав повноважень проводити виконавчі дії у виконавчому провадженні №57762504, тому постанови відповідача від 11.12.2018 про розшук майна боржника, від 11.12.2018 про арешт транспортних засобів, від 18.12.2018 про опис та арешт квартири за адресою АДРЕСА_2 , від 18.12.2018 про опис та арешт квартири за адресою АДРЕСА_3 , від 15.02.2019 про накладення арешту на кошти позивача, які містяться на рахунках, у виконавчому провадженні №57762504 є протиправними та підлягають скасуванню.

В іншій частині судове рішення не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

О.В. Епель