Справа № 500/2695/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3916/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Большакової О.О.,

Судової-Хомюк Н.М.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Подлісна І.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Тернопіль о 11 год. 06 хв. 19 лютого 2019 року, повне судове рішення складено 22 лютого 2019 року, у справі № 500/2695/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Тернопільській області, Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2018 ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Головного управління ДФС в Тернопільській області, Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області, просила скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.06.2016 №132435-13, від 23.03.2018 №11624281, від 23.03.2018 №1162428.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 №132435-13 Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області та податкове повідомлення-рішення від 23.03.2018 №11624281 Головного управління ДФС у Тернопільській області. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано обов`язку щодо надання належних доказів на підтвердження наявності підстав для визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. Щодо позовної вимоги про визначення зобов`язання за платежем транспортний податок за 2017 рік на суму 25 000 грн. суд першої інстанції зазначив, що, враховуючи той факт, що у 2017 році органом ДФС податкове повідомлення-рішення не приймалось, у позивача відсутній обов`язок щодо сплати податкових зобов`язань за 2017 рік. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.03.2018 №1162428, щодо визначення зобов`язання за платежем транспортний податок за 2018 рік, то суд першої інстанції зазначив, що відповідно до Переліку, який міститься на веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України автомобіль МЕRСЕDЕS-ВЕNZ S 500L 4МАТІС, 2016 року випуску, об`ємом двигуна 4663 см3 - є об`єктом оподаткування транспортним податком на 2018 рік.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове судове рішення про задоволення позову в цій частині. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що технічні характеристики автомобіля, зазначеного у Переліку, на який покликається суд першої інстанції, не співпадають із технічними характеристиками автомобіля позивача, а саме відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Mercedes-Benz S-Class із об`ємом двигуна 4663 см.куб, а такий автомобіль відсутній у цьому Переліку. Скаржник вказує, що Податковий кодекс України не передбачає можливості застосування приблизного показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів. Крім того, зазначає, що норма пункт 8 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів застосовується лише Мінекономрозвитку при визначені середньоринкової ціни автомобіля, а не органом ДФС.

В судовому засіданні скаржник апеляційну скаргу підтримав, представник відповідачів щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ S 500L 4МАТІС, 2016 року випуску, тип пального - бензин, об`єм двигуна - 4663.

23.03.2018 Головне управління ДФС у Тернопільській області винесло податкове повідомлення-рішення №1162428, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 25 000 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким введено новий податок транспортний податок, який відповідно до статті 265, пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України є місцевим податком.

01 січня 2017 року набрали чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII та Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року №1791-VIII, якими зокрема внесені зміни до статті 267 Податкового кодексу України, яка визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення, (далі - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України про Державний бюджет України на 2018 рік установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривень.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно). Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік та становить 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66, відповідно до пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403.

Відповідно до пункту 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (пункт 13 Методики).

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з пунктом 14 Методики Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Отже, обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на Мінекономрозвитку як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, такий розрахунок проводиться з врахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу. В свою чергу, межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Як зазначено у листі Головного управління ДФС у Тернопільській області від 07.12.2018 автомобіль ОСОБА_2 включено до переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016-2018 роках, а тому контролюючим органом сформовані відповідні податкові повідомлення-рішення.

У відзиві на позовну заяву Головне управління ДФС у Тернопільській області зазначило, що з метою підтвердження правомірності нарахування транспортного податку ОСОБА_2 у Мінекономрозвиток скеровано лист від 28.12.2018 за №10272/10/19-00-10-02-13/27893, зокрема, щодо підтвердження правомірності нарахування транспортного податку за 2018 рік. Відповідно до Переліку, розміщеному на офіційному сайті Мінекономрозвитку, автомобіль марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ S-Сlass об`ємом двигуна 4,7 см.куб є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році та застосовується як ідентичний транспортний засіб.

До матеріалів справи контролюючим органом долучено копію витягу з Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, у якому зазначено автомобіль марки Mercedes-Benz, модель S-Class Sedan, рік випуску (включно) до 5 років, об`єм циліндрів двигуна - 4,7, тип пального - бензин, можливі ідентичні, аналогічні автомобілі - S 500 Sedan, S 500 Sedan long, S 500 Sedan 4MATIC, S 500 Sedan 4MATIC long, седан.

Листом Мінекономрозвитку від 09.01.2019 щодо середньоринкової вартості легкового автомобіля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ S 500L 4МАТІС з об`ємом циліндрів двигуна 4663 куб.см., 2016 року випуску, для цілей оподаткування транспортним податком, зокрема, у 2018 році, повідомлено, що 1000 куб.см. є еквівалентом 1 літру, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 4663 куб.см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 4,7 літра. Для цілей оподаткування транспортним податком у 2018 році Мінекономрозвитку на підставі даних ДП «Держзовнішінформ» про ціни на нові автомобілі розраховано середньоринкову вартість автомобілів та розміщено на офіційному веб-сайті Перелік легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати. Автомобіль Mercedes-Benz, S-Class Sedan з об`ємом циліндрів двигуна - 4,7 літра, бензин, до 5 років експлуатації (включно) включено до вказаного Переліку на 2018 рік. Розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість вказаного автомобіля становила 1 713 544,38 грн. (з ПДВ).

В свою чергу, об`єм циліндрів двигуна автомобіля, який належить позивачу, становить 4663 см3, тобто є меншим ніж зазначено у Переліку, тоді як законодавчо не встановлена можливість (право) контролюючого органу ототожнити (округлити чи прирівняти) об`єм двигуна до більшого чи до меншого показника, який би був більш сприятливий для фіскального органу при сплаті вказаного платежу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 05.11.2018 (справа №822/2687/17).

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не вказав на наявність норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася право застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку. Підстави застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, нормами закону не визначені.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що Головне управління ДФС в Тернопільській області помилково ототожнило технічні характеристики автомобіля, внесеного до Переліку, із технічними характеристиками транспортного засобу позивача, а тому податкове повідомлення-рішення від 23.03.2018 №1162428 винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вирішуючи справу «Гроппера радіо АГ» та інші проти Швейцарії» (заява №10890/84) Європейський суд з прав людини у п.68 свого рішення від 28 березня 1990 року зазначив, що рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охоплювати, а також кількості та статусу тих, до кого він застосовується».

У справі «Круслен проти Франції» рішення від 24 квітня 1990 року Європейський Суд зазначив, що «словосполучення «згідно із законом» … передбачає певну якість такого закону, вимагаючи, щоб він був доступний для особи і вона могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права».

Відповідно до параграфів 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Корецький та інші проти України» вислів «передбачений законом» у другому пункті статті 11 Конвенції не тільки вимагає, щоб дія, яка оскаржується, була передбачена національним законодавством, але також містила вимогу щодо якості закону. Закон має бути доступний для конкретної особи і сформульований з достатньою чіткістю для того, щоб вона могла, якщо це необхідно, за допомогою кваліфікованих радників передбачити в розумних межах, виходячи з обставин справи, ті наслідки, які може спричинити означена дія. Щоб положення національного закону відповідали цим вимогам, він має гарантувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади у права, гарантовані Конвенцією. У питаннях, які стосуються основоположних прав, надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права, одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією. Відповідно закон має достатньо чітко визначати межі такої дискреції та порядок її реалізації. Ступінь необхідної чіткості національного законодавства, яке безумовно не може передбачити всі можливі випадки, значною мірою залежить від того, яке саме питання розглядається, від сфери, яку це законодавство регулює, та від числа та статусу осіб, яких воно стосується.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що законодавчо не перебачено право контролюючого органу додатково трактувати критерії, необхідні для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщує Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Тобто, контролюючий орган, маючи законодавчо вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, позбавлений можливості в більш ширшому його тлумаченні. В даному випадку, фактично здійснивши округлення об`єму двигуна автомобіля позивача до іншого показника, контролюючий орган допустив свавільне втручання у майнові права позивача.

Оскільки в Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 року автомобіль марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ S 500L 4МАТІС, 2016 року випуску, тип пального - бензин, об`єм двигуна - 4663 см3 не вказаний, то транспортний засіб який зареєстрований на позивача не може вважатися об`єктом оподаткування транспортним податком в розумінні статті 267 ПК України.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що має наслідком скасування судового рішення суду першої інстанції у цій частині та ухвалення нового рішення.

Щодо судових витрат, то відповідно до положень статті 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Тернопільській області на користь ОСОБА_2 250 грн. (двісті п`ятдесят гривень) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції №0.0..1 від 10.12.2018, та 1 056,75 грн. (тисячу п`ятдесят шість гривень сімдесят п`ять копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції №0.0..1 від 19.03.2019.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі № 500/2695/18 в частині відмови в задоволенні позову скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовну вимогу ОСОБА_2 про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.03.2018 №1162428 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2018 №1162428.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Білецька, 1, м.Тернопіль, 46003, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) 250 грн. (двісті п`ятдесят гривень) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції №0.0..1 від 10.12.2018, та 1 056,75 грн. (тисячу п`ятдесят шість гривень сімдесят п`ять копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції №0.0..1 від 19.03.2019.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді О. О. Большакова
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 28.05.2019