Справа № 826/14715/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

29 травня 2019 року № 826/14715/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просив суд зобов`язати відповідача скасувати запис в Єдиному державному реєстрі щодо військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи та запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня отримання ухвали надати суду відзив на позовну заяву та всі докази на підтвердження, які наявні у відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що військова частина НОМЕР_1 входить до складу Збройних Сил України, а отже, відомості, що характеризують організацію, чисельність, дислокацію (розміщення) та підпорядкованість цієї військової частини становлять державну таємницю, а тому, державний реєстратор неправомірно відмовив у внесенні запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців "Включення відомостей про юридичну особу", інших дій/записів щодо військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, проте надіслав лист № 3327-36/03 від 22.11.2018р., в якому повідомив про неможливість надання пояснень по суті позовних вимог у зв`язку ненадходженням позовної заяви.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно п.12 ч.9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, у разі розгляду справи за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень - повідомлення про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

Таким чином, оскільки справа розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва за місцезнаходженням відповідача, суб`єкта владних повноважень, копія позовної заяви останньому не надсилається, а отримується самим відповідачем безпосередньо в суді.

Про вказані приписи КАС України відповідача також було повідомлено в п. 6 ухвали про відкриття провадження у справі від 08.10.2018р., отримання якої підтверджується самим відповідачем у згаданому вище листі віл 22.11.2018р.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позовних вимог та доказів на їх підтвердження, суд відповідно до ст. ч.6 ст. 162 КАС України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії А00 № 005002 військова частина НОМЕР_1 зареєстрована як юридична особа 09.04.2001 року та включена до Єдиного державного реєстру (запис № 0004835) як юридична особа (ідентифікаційний код - 24978420).

Як вбачається з довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 1094/12, виданої 20.12.2012р. начальником організаційно-штатного управління - заступником начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України, військову частину НОМЕР_1 було внесено до Єдиного державного реєстру підприємства організацій України як юридичну особу з присвоєнням ідентифікаційного коду - 24978420.

26.06.2018р. командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до начальника відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації з листом № 617/1182, в якому просив скасувати запис про військову частину НОМЕР_1 та виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як юридичної особи з метою недопущення розголошення відомостей що становлять державну таємницю.

Підставою вказаного звернення позивачем зазначено те, що Військова частина НОМЕР_1 входить до складу Збройних Сил України, а отже містить відомості, що характеризують організацію; чисельність та дислокацію (розміщення), бойову та мобілізаційну готовність, озброєння, матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань, що є державною таємницею відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про державну таємницю» та наказу Служби безпеки України від 12.08.2005 №440 «Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю» (зі змінами). У відповідності до вищезазначених норм чинного законодавства, Міністерством оборони України було занесено військову частину НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру підприємств та організації України, як юридичну особу, що підтверджується довідкою від 20.12.2012 № 1094/12, яка видана Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до вимог пункту 4 статті 7 розділу 3 Закону України від 15.05.2003 №755 (зі змінами) «Про державну реєстрацію осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру не носять відомості, що становлять державну таємницю.

Листом-відповіддю від 09.07.2018 року № 108-10696 відповідач повідомив позивача, що скасування реєстраційної дії/запису в ЄДР можливо лише у спосіб визначений чинним законодавством, зокрема ст.ст. 6, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15 травня 2003 року (далі - Закон № 755-IV) державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 3 Закону № 755-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин) визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з частиною 1 статті 9 вказаного Закону № 755-IV відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 вказаного Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 755-IV відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Згідно з ч.1 ст. 25 вказаного вище Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження рішення суду, на підставі якого вчинено реєстраційну дію; 3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора (частина 2 статті 25 Закону № 755-IV).

Таким чином, державний реєстратор при внесенні будь-яких записів до Єдиного державного реєстру, в тому числі при скасуванні записів в Єдиному державному реєстрі, діє в межах повноважень та у відповідності до процедури, встановленої Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Зокрема, для вчинення реєстраційних дій необхідне заповнення форми заяви про державну реєстрацію у паперовій або електронній формі та її подання разом з усіма необхідними документами державному реєстратору.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, з метою скасування запису про військову частину НОМЕР_1 , позивачем було подано до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації лист № 617/1182 від 26.06.2018р., а не заяву за встановленою формою.

Тому відповідач листом від 09.07.2018 року № 108-10696 правомірно повідомив, що скасування реєстраційної дії/запису в ЄДР можливо лише у спосіб визначений чинним законодавством, зокрема ст. ст. 6, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Стосовно посилань позивача на те, що наразі в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про організацію (види діяльності) та дислокацію (юридична адреса) військової частини НОМЕР_1 , що суперечить ч.1 ст. 8 Закону України "Про державну таємницю", оскільки такі відомості становлять державну таємницю, суд зазначає наступне.

Певна інформація у сфері оборони може бути віднесена до державної таємниці, але це здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про державну таємницю" від 21.01.1994 року № 3855-ХІІ (далі - Закон № 3855-ХІІ), який передбачає певну процедуру віднесення інформації до державної таємниці шляхом прийняття державним експертом з питань таємниць рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обґрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього.

Таким чином, суд зазначає, що вирішувати питання про те, які відомості відносяться до державної таємниці має не позивач, а державний експерт з питань таємниць, яким є посадова особа, уповноважена здійснювати відповідно до вимог цього Закону віднесення інформації до державної таємниці у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування. Втручання в діяльність державного експерта з питань таємниць особи, якій за посадою його підпорядковано, не допускається.

Статтею 10 Закону № 3855-ХІІ передбачено, що віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян. Державний експерт з питань таємниць відносить інформацію до державної таємниці з питань, прийняття рішень з яких належить до його компетенції згідно з посадою. У разі, якщо прийняття рішення про віднесення інформації до державної таємниці належить до компетенції кількох державних експертів з питань таємниць, воно за ініціативою державних експертів або за пропозицією Служби безпеки України приймається колегіально та ухвалюється простою більшістю голосів. При цьому кожен експерт має право викласти свою думку. Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України. Зміни до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, вносяться не пізніше трьох місяців з дня одержання Службою безпеки України відповідного рішення державного експерта з питань таємниць (стаття 12 Закону № 3855-ХІІ).

Відповідно до пункту 1.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України № 440 від 12.08.2005, відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збройні сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів) становлять державну таємницю.

Відповідно до п. 2 вказаного Зводу 2. реєстрація відомостей у ЗВДТ є підставою для надання документу, виробу чи іншому матеріальному носію інформації, що містить ці відомості, грифа секретності, який відповідає ступеню секретності, установленому для них у ЗВДТ.

З аналізу вказаної норми вбачається, що включення такої інформації у Звід не дає відповідній інформації статусу таємної автоматично, а лише створює підстави для цього. Проте, надання грифу секретності відповідним документам, виробу чи іншому матеріальному носію інформації, що містить ці відомості потребує вчинення відповідних дій уповноваженими особами щодо відповідних окремих показників.

Судом встановлено, що позивачем не надано до суду доказів щодо присвоєння грифу таємності відомостям, що містяться у документах, що подавалися на реєстрацію та були внесені до Єдиного державного реєстру про військову частину НОМЕР_1 .

На підставі викладеного приходить до висновку, що державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій щодо військової частини НОМЕР_1 діяв з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому, правові підстави для зобов`язання відповідача скасувати запис (реєстраційну дію) щодо військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі №820/4603/18.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій