Справа № 161/3509/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4623/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.

за участю секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2019 року у справі №161/3509/19 (рішення ухвалено в м. Луцьку, головуючий суддя Олексюк А.В., повний текст рішення складено 11.04.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Луцька про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27.02.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції міста Луцька, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №591348 від 21.02.2019 у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч. 1,3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, а тому така підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії НК №591348 від 21 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт, вказує, що наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме здійснення зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів. Також, звертає увагу на те, що Управління патрульної поліції у м. Луцьку є неналежним відповідачем у даній справі.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та матеріалами справи підтверджується, що 21.02.2019 інспектором роти №3 БУПП у Волинській області ДПП Огорілко В.З. відносно позивача винесено постанову серії НК № 591348 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 та ч. 3 ст. 122 КУпАП,

За вчинення вказаного правопорушення на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

З даної постанови видно, що 21.02.2019 о 16:39 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Винниченка, 67 в м. Луцьку Волинської області, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч», здійснив рух смугою маршрутних транспортних засобів та здійснив зупинку на смузі маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 8.4 г, 8.4 в, 8.4. ґ ПДР України.

Вважаючи оскаржувану постанову незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 3 ст. 122 КУпАП не доведена, а відтак оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою питання належного відповідача, чим допустив порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 213 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, відповідно до статті 222 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 цього ж Кодексу.

Частиною другою статті 222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Колегія суддів вважає, що належним відповідачем у справі, предметом якої є оспорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції міста Луцька про скасування постанови.

Разом з тим, згідно наказу Національної поліції України від 05.12.2017 №1249 «Про затвердження Змін до Структури територіальних органів поліції», внесено зміни до структури Департаменту патрульної поліції, а саме: Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП змінено (перейменовано) на Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична,15, 43005).

Згідно п. 1., п.4 Положення про Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 29.12.2017 №6435 - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження на території Волинської області.

Управління забезпечує виконання завдань і функцій патрульної поліції на території обслуговування та на територіях, визначених окремими організаційно - розпорядчими актами Національної поліції України та/або Департаменту патрульної поліції.

Таким чином, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції мав бути належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, у даному випадку суд першої інстанції повинен був за правилами статті 48 КАС України здійснити заміну первинного відповідача на належного, залучити до участі у справі співвідповідача або, у разі наявності заперечень позивача, залучити як другого відповідача.

Аналіз статті 48 КАС України, що встановлює правила заміни неналежної сторони дає підстави для висновку, що заміна неналежного відповідача, або залучення до справи співвідповідача може проводитися виключно судом першої інстанції.

Оскільки стаття 48 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.

Можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Таким чином, апеляційному перегляду підлягає справа, відповідачем по якій є неналежний орган, та в якій публічно-правовий спір вже вирішено.

Враховуючи, що Управління патрульної поліції міста Луцька не є належним відповідачем у справі, та суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести його заміну, або залучити співвідповідача (другого відповідача), як і позбавлений можливості направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у даному випадку слід відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав пред`явлення його до неналежного органу.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що постановлене за участю неналежного відповідача та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2019 року у справі №161/3509/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
В. Я. Качмар