Справа № 825/1477/15-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа №825/1477/15-а

адміністративне провадження №К/9901/5901/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 (головуючий суддя - Старова Н.Е., судді: Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І.) у справі №825/1477/15-а за позовом Приватного акціонерного товариства А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.- Прилуки» до Чернігівської митниці ДФС, Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови у митному оформленні товарів, -

встановив:

Приватне акціонерне товариство А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.- Прилуки» (далі - ПрАТ компанія «В.А.Т.- Прилуки») звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів: від 28.01.2015 №102040000/2015/000012/1; від 29.01.2015 №102040000/2015/000014/1; від 30.01.2015 №102040000/2015/000021/1; від 30.01.2015 №102040000/2015/000020/1; від 18.02.2015 №102040000/2015/000057/1; від 17.02.2015 №102040000/2015/000054/1; від 04.02.2015 №102040000/2015/000027/1; скасувати картки відмови у митному оформленні товарів: №102040000/2015/05015; №102040000/2015/05017; №102040000/2015/05024; №102040000/2015/05023; №102040000/2015/05062; №102040000/2015/05059; №102040000/2015/05031.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав про безпідставність прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів та визначення митної вартості за другорядним (резервним) методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а митним органом не надано доказів, що подані документи є недостатніми та такими, що викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 в позові відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не було порушено вимоги статті 57 Митного кодексу України та виконано всі умови передбачені законодавцем для визначення митної вартості товарів у зв'язку з тим, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не надано в ході проведення консультацій з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу цінової інформації щодо імпорту ідентичних та/або подібних товарів на митну території України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено з підстав надання позивачем митному органу всіх передбачених чинним законодавством документів, необхідних для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованості вимог щодо скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, Чернігівська митниця ДФС оскаржила його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 та залишити в силі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2015.

В обґрунтування своїх вимог Чернігівська митниця ДФС посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, статей 53, 58 Митного кодексу України.

Так, у касаційній скарзі відповідач зазначає про правомірність дій митниці щодо прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, оскільки в документах, які надані позивачем до Чернігівської митниці ДФС містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не було надано до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ПрАТ компанія «В.А.Т.- Прилуки» зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судом надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, на підставі контракту № Т01/15-U від 10.12.2014, укладеного з Бритіш Американ Тобакко (GLР) Лімітед, позивач імпортує необроблений тютюн трубовогневої сушки Вірджинія, країна походження Бразилія (далі - товар) в кількості та асортименті, що визначаються в додатках до Контракту (п. 1.1).

Вищезазначений товар позивач імпортував на підставі додатків № 1, 2, 3, 4, 5 до Контракту у період з січня по лютий (включно) 2015 року.

Поставка здійснювалась на умовах DDU, склад покупця в м. Прилуках, визначених в «Інкотермс-2010» (п.3.1. Контракту).

Після прибуття товару на митну територію України позивач звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпорту за деклараціями: від 28.01.2015 № 102040000/2015/045118; від 29.01.2015 № 102040000/2015/045129; від 30.01.2015 № 102040000/2015/045141; від 30.01.2015 № 102040000/2015/045145; від 04.02.2015 № 102040000/2015/045168; від 17.02.2015 № 102040000/2015/045281; від 18.02.2015 № 102040000/2015/045293 та надав одночасно з митними деклараціями наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) - Контракт № Т01/15-U від 10.12.2014 та відповідні додатки до нього; рахунки-фактури (інвойси) з перекладом; повідомлення головного бухгалтера щодо відсутності на момент митного оформлення кожної партії товару оприбуткування товару та оплати за нього та надання інформації щодо оплати на ідентичні товари; транспортні (перевізні) документи - міжнародні автомобільні накладні та книжки МДП; ліцензію на виробництво тютюнових виробів № 508 від 21.03.2011; інші документи, що супроводжували поставку товару: сертифікати якості, сертифікати походження товару, документи фітосанітарного, радіологічного контролю тощо; копії митних декларацій країни відправлення; копію прайс-листа на товар; копію експертного висновку Чернігівської регіональної торгово-промислової палати № ПК-7 від 19.01.2015 про вартісні характеристики товару; Витяг щодо середньорозрахункової вартості товару при імпорті в Україну.

У відповідності до вимог частини п'ятої статті 55 та частини четвертої статті 57 Митного кодексу України посадовою особою митниці проведена консультація з декларантом з метою визначення основи вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари та у зв'язку з виявленими розбіжностями щодо митної вартості товару, але в ході проведення консультації декларант не надав іншої цінової інформації щодо імпорту ідентичних та/або подібних товарів на митну території України.

За наслідками дослідження поданих документів, відповідач дійшов висновку, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових такої митної вартості, у зв'язку з чим були прийняті спірні рішення про коригування заявленої митної вартості та картки відмови у митному оформленні товару.

У графі 33 оскаржуваних рішень, зокрема, зазначено, що наявний у електронному вигляді прайс-лист виданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) В.А.Т. (GLР) Limited Великобританія. За даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим. Також даний прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних товарів в інших, поданих до митного оформлення документах. Наявні у електронному виді декларації відправника не містять всіх складових митної вартості відповідно до заявлених декларантом умов поставки. Наявний у електронному виді експертний висновок від 19.01.2015 № ПК-7 ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи і джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною другою статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої п'ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п'ятої 5 статті 58 Митного кодексу України.

Щодо доводів митного органу про неналежність як доказу експертного висновку від 19.01.2015 № ПК-7 та необхідність подання позивачем прайс-листа саме виробника товару, а не його постачальника, обґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції.

Так, в силу вимог Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Чернігівська регіональна торгово-промислова палата є спеціалізованою організацією, яка має встановлені законом повноваження на проведення експертиз вартості товарів та складання за їх результатами відповідних висновків. Прайс-лист є документом довільної форми, що має додатковий інформативний характер, та не є обов'язковим (виключним) документом, який підтверджує митну вартість товару.

Судом апеляційної інстанції також обґрунтовано відхилені доводи відповідача, про взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Так, відповідно до частин 12-14 статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

У судовому процесі відповідач не довів пов'язаність між продавцем та покупцем та вплив цього зв'язку на митну вартість задекларованого товару.

На підстави викладеного, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції щодо скасування рішень Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правильним та підлягає залишенню без змін.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Чернігівської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна,

Судді Верховного Суду