Справа № 198/38/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2019 року Справа № 198/38/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом позивача-1 - ОСОБА_1 , позивача -2 - ОСОБА_2 до Державного реєстратора Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко Марини Андріївни про визнання протиправними дій, визнання недійсним та скасування рішення, -
Позивачі звернулися до адміністративного суду з позовом, в якому просять: визнати дію державного реєстратора Юр`ївської районної державної адміністрації Сумаренко Марини Андріївни про внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1, протиправною; визнати недійсним та скасувати рішення №36676612 від 28.03.2017 року про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 за ними, яке прийняте відповідачем.
В обґрунтування позову позивачі зазначили, що рішенням суду від 28.03.2016 року за ними було визнано право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом по ? частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . У серпні 2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Павлоградської міської ради було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності на житловий будинок, на підставі рішення суду.
Позивачі зазначають, що вони звернулися до нотаріуса щодо укладання договору купівлі-продажу, проте, вчинити даний правочин було неможливим, через подвійну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, враховуючи, що у серпні 2017 року відповідачем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено відомості щодо права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. Повторна реєстрація була здійснена відповідачем, в тому числі із помилкою, а саме, номер будинку зазначено АДРЕСА_1 , а правильним є АДРЕСА_1 . У зв`язку із чим утворилась подвійна реєстрація одного й того ж об`єкта нерухомого майна, на підставі рішення суду, тому позивачі звернулися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 22.02.2019 року було відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач отримала ухвалу суду - 07.03.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 26.03.2019 року. Але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду відповідач не надіслала.
Відповідно до ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачів, викладену у позовній заяві, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року по справі №185/440/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області було визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , до складу якого за даними технічного паспорту входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м. сіни літ. «а», навіс літ. «а1», літня кухня літ. «Д», прибудова до літньої кухні літ. «д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», літня кухня літ. «З», душ літ. «І», погріб літ. «пдД», огорожа № 1- 4, тр. колодязь літ. № 5. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , до складу якого за даними технічного паспорту входить: житловий будинок літ. « А », загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м. сіни літ. «а», навіс літ. «а1», літня кухня літ. «Д», прибудова до літньої кухні літ. «д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», літня кухня літ. «З», душ літ. «І», погріб літ. «пдД», огорожа № 1- 4, тр. колодязь літ. № 5. Рішення суду набрало законної сили 08.04.2016 року (а.с.18-19).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 31.08.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області Коврижних Г.В. було прийнято рішення індексний номер: 31174530 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 , на підставі вищезазначеного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року по справі №185/440/16-ц (а.с.20-21).
Також, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що 18.08.2017 року відповідачем - державним реєстратором Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко М.А. було прийнято повторно рішення індексний номер: 36676612 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 .
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Відповідно до частин 1, 2 ст.3 Закону №1952-IV, загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно з пунктами 1-3, 5, 9 ч.1 ст.2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;
заявник - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав;
орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав;
обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору;
реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.
Пунктом 3 ч.1 ст.6 Закону №1952-IV визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).
Статтею 11 Закону №1952-IV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частин 1, 2 ст.12 Закону №1952-IV, Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.
Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.
Згідно із ч.4 ст.18 Закону №1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Частиною 3 ст.10 Закону №1952-IV передбачено, що державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;
4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;
5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;
6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;
7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);
8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;
9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;
9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;
10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Пунктами 5, 6, 11 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV чітко встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1952-IV, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Отже, наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та вже наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав, тому державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Проте, матеріалами справи підтверджується, що державним реєстратором Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко М.А. було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 , всупереч вимогам ст.24 Закону №1952-IV. Враховуючи, що під час прийняття відповідного рішення, факт існування вже існуючої реєстрації права власності залишився поза увагою відповідача, що призвело до подвійної державної реєстрації права.
Одночасне існування державної реєстрації кількох прав власності на один і той самий об`єкт нерухомого майна суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження фактів виникнення прав на нерухоме майно, що є порушенням прав та інтересів позивачів, за якими право власності вже було зареєстровано 31.08.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області Коврижних Г.В., згідно рішення індексний номер: 31174530 (а.с.21-21).
Разом з тим, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачем було здійснено повторну реєстрацію із зазначенням номеру будинку АДРЕСА_1 . Проте, вірним є номер будинку №166-А, у зв`язку із чим утворилась подвійна реєстрація одного й того ж об`єкта нерухомого майна, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року у справі №185/440/16-ц.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що рішення про державну реєстрацію права власності житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, під час повторної реєстрації відповідачем, вже була наявна первинна реєстрація права власності на цей об`єкт, яка є чинною та не скасованою, що мало бути перевірено відповідачем при здійсненні повторної реєстраційної дії.
Таким чином, суд визнає протиправними дії відповідача про внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 , оскільки такі дії потягли за собою подвійну реєстрацію права власності одного й того ж об`єкта нерухомого майна.
Частиною 2 ст.26 Закону №1952-IV передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про державну реєстрацію права власності є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Визнати протиправними дії державного реєстратора Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко Марини Андріївни про внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення №36676612 від 28.03.2017 року про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами (згідно техпаспорту) АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке прийняте державним реєстратором Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко Мариною Андріївною.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України та може бути оскаржено у строки, передбачені ст.295 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма