Справа № 805/1535/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа №805/1535/16-а

адміністративне провадження №К/9901/33344/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017 (суддя Кошкош О.О) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 (судді: Сіваченко І.В. (головуючий), Шишов О.О., Чебанов О.О.) у справі № 805/1535/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування вимоги від 11.01.2016 № Ю-5-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн, зобов`язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн.

2. Позов обґрунтовано тим, що на час проведення антитерористичної операції (АТО) суб`єкти господарювання, які знаходяться на території її проведення, звільняються від обов`язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. Крім того, відповідно до ст. 101 Податкового кодексу України, п.2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 № 577, недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн підлягає списанню як безнадійний податковий борг.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017, позовні вимоги Товариства задоволено частково, скасовано оскаржувану вимогу від 11.01.2016 № Ю-5-25, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з думкою якого погодився суд апеляційної інстанції, в частині задоволених позовних вимог, виходили з відсутності у позивача обов`язку сплати внесків у період з 14 квітня 2014 року, що унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання.

В частині відмови в задоволенні позову суди дійшли висновку, що оскільки на момент звернення позивача до контролюючого органу з заявою про визнання безнадійним та списання податкового боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вимога, яка оскаржується в цій справі, про сплату боргу вже була прийнята контролюючим органом, не скасовувалась в передбаченому законом порядку та породжувала певні юридичні наслідки, а саме обов`язок сплати нарахованої суми боргу, а тому звернення позивача із заявою до контролюючого органу про списання боргу є передчасним та не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови щодо зобов`язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить змінити постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017 шляхом задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання контролюючого органу прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу та скасувати ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017.

6. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Публічне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» перебуває на обліку у Волноваській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області.

11.01.2016 контролюючим органом станом на 31.12.2015 сформовано вимогу №Ю-5-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 5713125,48 грн.

Судами встановлено, що до складу цієї вимоги увійшла сума 5 504 081,81 грн (вимога № Ю-5-25 від 07.12.2015), яка в свою чергу була предметом оскарження у справі №805/895/16-а та скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016 у справі за позовом ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-5-25 від 07.12.2015, зобов`язання вчинити певні дії. Вказане контролюючим органом не заперечувалось.

Також судами встановлено, що 03.11.2014 Товариство звернулось до контролюючого органу із заявою № 146-ахо від 03.11.2014, в якій зазначало про те, що відповідно до приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» підприємство звільняється від своєчасного виконання обов`язків по сплаті єдиного внеску та звільняється від сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасне виконання обов`язків щодо сплати єдиного внеску.

Також, позивач у заяві просив недоїмку по єдиному внеску станом на 31.10.2014 в сумі 780 147,17 грн визнати безнадійною та списати в порядку передбаченому Податковим кодексом України.

03.08.2015 позивач звернувся до контролюючого органу з заявою № 754 від 31.07.2015 про звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Разом із заявою позивачем подано сертифікат (висновок) ТПП № 2887/05-4 від 05.09.2014 та копію висновку Донецької ТПП від 20.08.2014 № 2255/12.12-03.

18.12.2015 позивач повторно звернувся до контролюючого органу з заявою № 1530 від 18.12.2015, в якій також посилається на звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 вказаного вище Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Торгово-промисловою палатою України позивачу надано сертифікат (висновок) 2887/05-4 від 05.09.2014 про настання обставин непереборної сили, яким засвідчено настання обставин непереборної сили для Товариства з 01.07.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, що стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів. При цьому, у вказаному сертифікаті (висновку) зазначено, що встановити термін, протягом кого будуть тривати обставини непереборної сили, встановити неможливо. Факт настання для позивача форс-мажорних обставин також підтверджується висновком Торгово-промислової палати від 20.08.2014 №2255/12.12-03.

01.06.2016 позивач звернувся до контролюючого органу із заявою № 843 від 30.05.2016 щодо визнання безнадійним та списання в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 5 713 125,48 грн, обчисленої станом на 30.12.2015, що виникла у позивача та зазначена у вимозі про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 11.01.2016 за № Ю-5-25.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального права, вказує їх неправильне застосування, зазначає про порушення норм процесуального права, оскільки, судами не було враховано, що недоїмка зі сплати єдиного внеску є безнадійним боргом в силу прямої дії приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», позивачем вчинено необхідні дії передбачені законодавством спрямовані на прийняття контролюючим органом рішення про списання безнадійного податкового боргу, натомість останнім було безпідставно відмовлено у списанні податкового боргу.

9. Контролюючим органом відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1 Частина перша статті 2.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

10.2 Частина 2 статті 6.

Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

10.3. Частини 5,7,8 статті 9.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування; єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку; платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

10.4. Пункт 9-3 Перехідних положень (з 13 березня 2015 року в зв`язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 2 березня 2015 року №219-VIII пункт 9-3 постановлено вважати пунктом 9-4.

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

11. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669.

11.1. Стаття 1.

Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

12. 30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України видано розпорядження №1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням же Кабінету Міністрів України №1079-р від 05 листопада 2014 року "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р" дію розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р зупинено.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".

Відповідно до пунктів 1, 3 Розпорядження №12-75-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (згідно з додатком), та визнано такими, що втратили чинність: Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р".

13. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Пункт 101.1 статті 101.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

13.2. Підпункт 101.2.4 пункту 101.1 статті 101.

Під терміном "безнадійний" розуміється, в тому числі, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

13.3. Пункт 101.5 статті 101.

Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

14. Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1844/24376.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VІІ прийнято з метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

16. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів де проводилася антитерористична операція, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Недоїмка визнається безнадійною в силу прямої дії припису пункту 9-4 (до 13.03.2015 пункт 9-3) Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Така недоїмка підлягає списанню в порядку передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

18. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги Товариства в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн суди попередніх інстанцій виходили з того, що на момент звернення позивача до контролюючого органу з заявою про визнання безнадійним та списання вказаного податкового боргу (недоїмки) з єдиного внеску, вимога про сплату боргу від 11.01.2016 №Ю-5-25 вже була прийнята контролюючим органом, не скасовувалась в передбаченому законом порядку та породжувала певні юридичні наслідки, а саме обов`язок сплати нарахованої суми боргу, а тому суди дійшли висновку, що звернення позивача із заявою до контролюючого органу про списання боргу було передчасним. При цьому суди вказали, що оскільки суд не може перебирати на себе повноваження контролюючого органу та підмінювати собою орган, до компетенції якого відноситься вирішення цього питання, то відповідно у задоволенні вказаної вимоги Товариства необхідно відмовити.

Проте колегія суддів вважає висновок судів попередніх інстанції таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, а рішення прийняті без встановлення всіх необхідних обставин справи.

Для визнання такої недоїмки безнадійною слід виходити з приписів Закону, згідно з яким необхідно встановити наявність необхідних умов.

Як вже було зазначено вище недоїмка зі сплати єдиного внеску визнається безнадійною в силу прямої дії припису пункту 9-4 (до 13.03.2015 пункт 9-3) Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з положеннями Закону №1669-VII платники єдиного внеску звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зокрема зі сплати єдиного внеску, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, вбачається, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для формування та направлення позивачу спірної вимоги оскільки, позивач у вказаний періоді за законом був звільнений від обов`язків платника єдиного внеску щодо своєчасного нарахування та його своєчасної сплати, а орган доходів і зборів позбавлений можливості застосовувати заходи впливу та стягнення до такого платника в період його звільнення від виконання обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464.

А тому посилання судів на наявність, на момент звернення позивача до контролюючого органу з заявою про визнання безнадійним та списання вказаного податкового боргу (недоїмки) з єдиного внеску, вимоги про сплату недоїмки, яка породжувала певні юридичні наслідки, а саме обов`язок сплати нарахованої суми боргу, є безпідставним, оскільки така вимога про сплату боргу могла бути сформована контролюючим органом виключно після закінчення антитерористичної операції.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що суди вказали, що вимога від 11.01.2016 №Ю-5-25 про сплату боргу в сумі 5 713 125,48 грн прийнята контролюючим органом та не скасовувалась в передбаченому законом порядку, проте такі висновки суперечать обставинам, які встановлено судами у цій справі, зокрема, що до складу цієї вимоги увійшла сума 5 504 081,81 грн (вимога № Ю-5-25 від 07.12.2015), яка (вимога) була предметом оскарження у справі № 805/895/16-а та була скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016.

19. Поряд з цим колегія суддів зазначає, що оскільки нормами вищезазначеного законодавства чітко визначено, що недоїмка визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу то відповідно для правильного вирішення справи необхідно встановити наявність умов за яких недоїмка може вважатись безнадійною та чи дотримано платником єдиного податку та контролюючим органом відповідного порядку, що передбачений ст. 101 Податкового кодексу України та Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577, чого судами першої та апеляційної інстанції фактично здійснено не було.

Таким чином судами попередніх інстанцій не встановлено фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення в частині позовних вимог щодо зобов`язання контролюючого органу прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн.

20. Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 в частині задоволених позовних вимог про скасування вимоги від 11.01.2016 № Ю-5-25 Товариством не оскаржується, а відповідно Верховним Судом в касаційному порядку не переглядається.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. За змістом частини 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

22. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

23. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

24. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

25. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (частина третя ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

26. Вказані вище обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

27. Згідно ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

28. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

29. Відповідно до п. 2 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

30. За правилами ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

31. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з`ясування обставин справи в частині спірних правовідносин, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 у справі №805/1535/16-а в частині відмови в задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу Публічного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5 713 125,48 грн скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 у справі №805/1535/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду