Справа № 640/19482/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2019 року № 640/19482/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1
ДоЗаступника Голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка Андрія Євгенійовича
провизнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Заступника Голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка Андрія Євгенійовича (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 29.10.2018 р. № 1427 «Про проведення засідання атестаційної комісії № 10 Головного управління Національної поліції у м. Києві», визнання дій відповідача з видання наказів протиправними, визнання протиправними та скасування рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві № 10 від 02.11.2018 р., викладене у формі висновку про те, що заступник начальника відділу поліції на станції «Дарниця» Дарницького управління поліції підполковник поліції ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність та визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві № 1191 о/с від 26.11.2018 р., яким відповідно до п. 3 (через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей) ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 28 розд. IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 р. № 1465, позивача призначено старшим інспектором сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Дарницького управління поліції з посадовим окладом 2 600,00 грн., звільнивши з посади заступник начальника відділу поліції на станції «Дарниця» цього ж управління поліції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2019 року суд визнав подану заяву і додані до неї матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані відсутністю у відповідача правових підстав для проведення атестування, оскільки таке атестування проведене раніше року з дня коли позивач був призначений на відповідну посаду, а наслідки проведення такої атестації, викладені у висновку є необґрунтованими, у зв`язку із чим, оскаржувані рішення винесені на підставі неправомірних дій та рішень відповідача підлягають скасуванню.

Відповідач у письмовому відзиві на позов зазначив про відповідність оскаржуваних рішень вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.09.2018 р. начальник Дарницького УП ГУНП у м. Києві Чернишев С.В. подав на ім`я відповідача доповідну записку, якою повідомив про виявлені ним факти порушення службової дисципліни заступником начальника відділу поліції на станції «Дарниця» Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_1

14.09.2018 р. відповідачем винесено наказ «Про призначення та проведення службового розслідування» № 1233.

За результатами службового розслідування складено висновок за відомостями, викладеними у доповідних записках керівництва Дарницького УП та УОАЗОР ГУПНП у м. Києві, щодо порушення службової дисципліни та виявлення недоліків у службовій діяльності підполковника ОСОБА_1 , в результаті чого, комісія дійшла висновку про проведення атестування підполковника ОСОБА_1 щодо відповідності займаній посаді.

16.10.2018 р. відповідачем винесено наказ «Про проведення засідання атестаційної комісії № 10 ГУНП у м. Києві» № 1365, яким на 19.10.2018 р. призначено засідання атестаційної комісії з метою виконання висновку службового розслідування від 02.10.2018 р. щодо визначення відповідності займаній посаді заступника начальника відділу поліції на станції «Дарниця» Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_1 для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність.

Аналогічний наказ був виданий відповідачем 29.10.2018 р. № 1427 та 31.10.2018 р. № 1436 із відповідними змінами.

01.11.2018 р. відповідачем прийнято наказ «Про проведення тестування» № 1440, яким начальникові Дарницького УП ГУНП у м. Києві Чернишеву С.В. наказано забезпечити явку заступника начальника відділу поліції на станції «Дарниця» Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_1, який підлягає атестуванню.

Атестаційною комісією 02.11.2018 р. складено висновок про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та переміщено на нижчу посаду через службову невідповідність.

Так, 26.11.2018 р. відповідачем винесено наказ № 1191 о/с яким відповідно до п. 3 (через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей) ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 28 розд. IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 р. № 1465, позивача призначено старшим інспектором сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Дарницького управління поліції з посадовим окладом 2 600,00 грн., звільнивши з посади заступник начальника відділу поліції на станції «Дарниця» цього ж управління поліції.

Позивач, вважаючи дії відповідача по прийняттю спірних наказів протиправними, а відповідні накази такими, що порушують права та законні інтереси позивача, звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі-Закон).

Згідно зі ч. 1, 3 ст. 59 Закону, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону, призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків (ч. 1 ст. 58 Закону).

У відповідності до ч. 1 ст. 57 Закону, з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри проводиться атестування поліцейських.

Згідно зі ч. 2 вказаної статті Закону, атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні підстави для проведення атестування поліцейських наведені у пункті 3 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року N 1465 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 р. за N 1445/27890, (далі - Інструкція).

При цьому слід відмітити, що закріплений у ч. 2 ст. 57 Закону перелік підстав атестування поліцейських є вичерпним.

У розумінні приписів ст. 1 Закону України «Про професійний розвиток працівників», атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам посадовим обов`язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників», атестації не підлягають: працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року; вагітні жінки; особи, які здійснюють догляд за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом, інвалідом дитинства; одинокі матері або одинокі батьки, які мають дітей віком до чотирнадцяти років; неповнолітні; особи, які працюють за сумісництвом. Законом чи колективним договором можуть установлюватися інші категорії працівників, які не підлягають атестації.

Частиною 4 ст. 57 Закону визначено, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (ч. 5 ст. 57 Закону).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу IV Інструкції, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 р. № 11 «Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації» вказано, що положення частини четвертої статті 57 Закону про те, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами, у взаємозв`язку з положенням частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що у відповідному наказі керівника органу поліції щодо заходів із підготовки та проведення атестування повинно бути зазначено: ім`я поліцейського (перелік імен поліцейських), які підлягають атестуванню; необхідність та підстава атестування щодо кожного поліцейського, який включений до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

У контексті наведеного необхідно відмітити, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв`язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Судом встановлено, що підставою для проведення атестування позивача, згідно наказів «Про проведення засідання атестаційної комісії № 10 ГУНП у м. Києві» від 16.10.2018 р. № 1365, від 29.10.2018 р. № 1427, від 31.10.2018 р. та «Про проведення тестування» від 01.11.2018 р. № 1440 стала інформація викладена в доповідній записці прямого керівника ОСОБА_1 про порушення останнім службової дисципліни та виявлення недоліків у його службовій діяльності.

Відтак, необґрунтованими є посилання позивача на відсутність правових підстав для проведення атестування, оскільки таке атестування проведене раніше року з дня коли позивач був призначений на відповідну посаду, так як через незадовільну поведінку позивача постало питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність в силу неналежної професійної підготовки та порушення порядку і правил несення служби.

Пунктом 8 ч. 10 ст.62 Закону визначено, що поліцейський може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

Судом встановлено, що підставою для переміщення позивача з посади заступника начальника відділу поліції на станції «Дарниця» Дарницького УП ГУНП у м. Києві на посаду старшого інспектора сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Дарницького управління поліції, згідно наказу від 26.11.2018 р. № 1191 о/с став атестаційний лист із висновком атестаційної комісії № 10 ГУНП у м. Києві від 02.11.2018 р. та доповідна записка начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві Чернишева С.В.

Так, суд вважає за необхідне встановити наявність чи відсутність з боку позивача порушень, встановлених службовим розслідуванням.

Разом з тим, суд зазначає, що висновок службової перевірки є лише носієм доказової інформації, яка в подальшому повинна використовуватися уповноваженою особою при визначенні поліцейському відповідного виду дисциплінарної відповідальності. При цьому, такий висновок службової перевірки складається посадовими особами відповідача і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів порушень. Крім того, висновки такої перевірки не є остаточними, а є лише думкою певних осіб щодо наявності чи відсутності в діях певної особи (осіб) порушень службової дисципліни (дисциплінарного проступку) та пропозицію про вид відповідальності особи рядового та начальницького складу, так як такі посадові особи не наділені повноваженнями щодо застосування до будь-яких видів дисциплінарної стягнення.

Щодо відсутності позивача у робочий час на місці у службовому кабінету, суд зазначає наступне.

Відділом кадрового забезпечення Дарницького УП ГУНП у м. Києві виявлено відсутність позивача на службі 04.09.2018 р. з 11.15 до 16.50, 05.09.2018 р. з 11.05 до 13.40 та з 15.50 до 16.30, 06.09.2018 р. з 14.00 до 17.10 та 11.09.2018 р. з 10.30 до 15.30, про що складено відповідні акти.

Відповідно до ст. 12 Закону, поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Відповідно до ст. 18 Закону, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно положень указаної статті з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачені строки накладення дисциплінарних стягнень.

Згідно цієї статті дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виконання дисциплінарних стягнень передбачено ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Відповідно до вказаної статті дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Відповідно до ч.1 ст.1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 р. № 1179, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. (далі по тексту Правила) ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно положень ч.3 ст.4 зазначених Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Норми професійної етики встановлені ст. 2 «Основні вимоги до поведінки поліцейського» відповідно до яких під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Зазначеною нормою поліцейському зокрема заборонено також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях.

Як зазначено позивачем, відсутність останнього на робочому місці зумовлена його функціональними обов`язками, що передбачають реалізацію повноважень на території м. Києва; крім того, позивачем зазначено про періодичну необхідність виїзду до ГУНП у м. Києві з метою завезення речей та документів для проведення експертиз по матеріалам кримінальних проваджень, здійснення гласних та негласних перевірок несення служби підлеглим особовим складом, вивчення криміногенної ситуації на території оперативного обслуговування.

Разом з цим, ні під час проведення службового розслідування, ні під час звернення до суду, позивач не надав документи, які б підтверджували вищевказані обставини. Будь-яких інших поважних причин відсутності на робочому місці позивачем не зазначено.

Крім того, з оскаржуваного висновку вбачається, що 25.09.2018 р. до кадрового забезпечення ГУНП у м. Києві надійшло анонімне повідомлення про перебування ОСОБА_1 у робочий час не за місцем несення служби, обставини дослідження якого визнані позивачем.

Також позивачем не спростовано встановлений службовим розслідуванням факт порушення останнім Інструкції з організації планування в системі Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України від 24.12.2015 р. № 202, в частині планування роботи та Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2016 р. № 503, в частині ненадання резолюції щодо призначення безпосереднього виконавця для їх розгляду.

В частині врахування відповідачем факту про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.п 17.1 Правил дорожнього руху України при винесенні оскаржуваних рішень є передчасними, так як судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2018 р. по справі № 752/18827/18 постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасовано, справу про адміністративне провадження - закрито.

В той же час, судом враховано, що 27-28 вересня 2018 року відділом професійного навчання ГУНП у м. Києві проводилась перевірка рівня службової підготовленості поліцейських Дарницького управління юстиції. Під час здачі нормативів з професійної підготовки позивач показав наступні результати: функціональна підготовка - 4 (добре), тактична підготовка - 3 (задовільно), загально профільна підготовка - 2 (незадовільно), вогнева підготовка - 2 (незадовільно). Від здачі нормативів із загальної фізичної підготовки та застосування заходів примусу відмовився, у зв`язку із чим отримав оцінку - 2 (незадовільно).

Також судом встановлено про накладення на ОСОБА_1 догани, згідно наказу від 18.09.2018 р. № 618 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

У свою чергу, з атестаційного листа підполковника поліції ОСОБА_1 вбачається, що останній зарекомендував себе незадовільно; на тестування загальних здібностей та на професійне тестування не прибув, у зв`язку із чим за висновком прямого керівника, ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає , підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач на підставі наявних у нього адміністративних матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення позивачем порушення службової дисципліни, за що позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про правомірність оскаржуваних дій та рішень та необґрунтованість доводів позивача, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для задоволення позову.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 77, 139, 243-245, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) відмовити.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко