Справа № 200/8363/19
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8363/19
Провадження №2а/200/632/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» травня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Томаша В.І., при секретарі - Кубрак К.В., за участю представника позивача - Булаха Є.Ю., відповідача - Османова Д.Е. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та позовною заявою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Республіки Азербайджан -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2019 року представник позивача ГУДМС України в Дніпропетровській області Булах Є.Ю. звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Республіки Азербайджан.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2019 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30 травня 2019 року о 15.00 год.

Ухвалою суду від 30 травня 2019 року постановлено об`єднати в одне провадження адміністративну справу 200/8363/19 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , та адміністративну справу 200/8365/19 запозовною заявою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Республіки Азербайджан.

Вимоги в адміністративних справах мотивує тим, що Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 востаннє здійснив в`їзд на територію Україну 25.08.2012 року, та з того часу з України не виїжджав. УСБУ України у Дніпропетровській області звернулося до ГУДМС України в Дніпропетровській області з поданням, оскільки дії громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть загрожувати національній безпеці України. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 мав право тимчасово перебувати на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував. Факт порушення ОСОБА_1 правил перебування в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування встановленого законодавством, було зафіксовано у постанові Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м.Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області від 02.08.2018 року якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. Крім цього, відносно відповідача 02 серпня 2018 року прийнято рішення про примусове повернення з України, яке вручене відповідачу та якого зобов`язано до 31.08.2018 року залишити територію України. Однак у встановлений в рішенні строк ОСОБА_1 територію України не залишив та продовжував незаконно перебувати на території України.

Просить суд примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , а також затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за територію України.

В судовому засіданні представник позивача Булах Є.Ю. підтримав обидва позови та викладені обставини, просив задовольнити всі позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовних заявах.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, додатково зазначив, що перекладача не потребує.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Судом встановлено наступне.

Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспортний документ серії НОМЕР_3 виданий 09.07.2007 року терміном дії до 09.07.2017 року), прибув на територію України 25.08.2012 році.

Згідно рапорту від 02 серпня 2018 року під час профілактичного відпрацювання під умовною назвою «Мігрант» було виявлено громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 який здійснював торгівлю у невстановленому місці. У зв`язку із чим останнього було затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії АА № 094361 від 02 серпня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 після закінчення граничного періоду 22.11.2012 року тимчасового перебування на території України встановленого законодавством (не більш як 90 днів протягом 180 днів), ухилився від виїзду з України, та не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував.

16 березня 2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 був засуджений та визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в дохід держави 850 грн., за узгодженням сторін відповідно до угоди про примирення.

02 серпня 2018 року за порушення правил перебування на території України виїзду відносно гр. Азербайджана ОСОБА_1 . співробітниками Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області складено протокол ПР МДН № 104537 про адміністративне порушення за ст.203 ч.1 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України».

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м.Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області від 02.08.2018 року серії ПН МДН № 104537 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. на користь держави, яка не була оскаржена з боку останнього.

Крім цього, 02.08.2018 року відносно громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Амур-Нижньодніпровським РВ у м. Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 17 про примусове повернення за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідач повинен був залишити територію України до 31 серпня 2018 року, дане рішення було отримано ОСОБА_1 про що свідчить його власний підпис на розписці.

14 травня 2019 року до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшло подання Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/15-411-вих, в якому було зазначено, що Управлінням при проведенні заходів, спрямованих на протидію налагодженню каналів незаконної міграції, що можуть використовуватись учасниками міжнародних терористичних організацій отримано інформацію про громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан м. Курдамира, паспорт № НОМЕР_2 , який перебуває на території України нелегально.

Як пояснив сам відповідач, він є громадянином Азербайджану, на території України проживає без відповідних документів на право проживання в Україні, за отриманням статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту на території України до органів ДМС України не звертався.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ч. 5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року передбачено, що за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України.

Цією ж статтею Закону передбачено, що рішення про видворення іноземця чи особи без громадянства (стосовно осіб, затриманих в межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетину державного кордону України) повинно бути прийнято органом охорони державного кордону. Таке рішення про видворення може бути оскаржене до суду. Іноземець чи особа без громадянства зобов`язані покинути територію України у строк, зазначений в рішенні про видворення.

Примусове видворення іноземця чи особи без громадянства на підставі постанови адміністративного суду здійснюється лише у разі, якщо особа ухиляється від виїзду після прийняття рішення про видворення. Затримання і примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства здійснюється органами охорони державного кордону лише на підставі постанови адміністративного суду, яка приймається за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець чи особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

Аналізуючи вищенаведені приписи ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» слід дійти висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обов`язкові обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про видворення за межі України; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про видворення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що такі особи будуть ухилятися від виїзду.

Обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Як вбачається з матеріалів справи таке рішення щодо відповідача було прийнято та останній не залишив територію України у встановлений цим рішенням строк, тобто ухиляється від виїзду за межі України та знаходиться на території України незаконно і добровільно її не покине.

Стаття 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачає, що орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Як встановлено під час розгляду справи судом, обґрунтованими є підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду за межі території України.

Відповідно до ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до відповідних державних органів із заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, відсутні докази, які би свідчили, що відповідач залишав країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань в розумінні ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно до ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, в тому числі, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем не отримано на день розгляду справи статусу біженця, у нього відсутні документи, родичі, які могли б надати йому допомогу, кошти на повернення, що свідчить про те, що останній ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України, тому наявні правові підстави для його примусового видворення за межі України та затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, для забезпечення примусового видворення.

Оскільки відносно відповідача було прийнято рішення примусове повернення з території України, суд має всі підстави вважати, що відповідач знаходиться на території України незаконно, підстав для продовження терміну перебування в Україні не має, а тому він має бути видворений в примусовому порядку за межі території України, відповідно до п.1.8 Інструкції «Про порядок про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затверджено наказом МВС України, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119.

Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 19 ст. 289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 229, 241, 246, 288, 289 КАС України, суд, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації для забезпечення подальшого примусового видворення.

Рішення суду в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя В.І. Томаш