Справа № 826/23025/15
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у місті Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2015, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення (лист) Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві) від 12.03.2015 № 16496/10/26-55-18-04;

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 13.05.2015 № 7722/10/26-15-11-03-11 про результати розгляду первинної скарги;

- визнати незаконним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 05.08.2015 № 16407/99-99-11-02-02-15 про результати розгляду скарги;

- зобов`язати ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві включити відомості з поданої ТОВ «Нікея-ЛТД» () податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року, доповнення та додатків до цієї декларації, до облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві у прийнятті податкової декларації ТОВ «Нікея-ЛТД» з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року з додатками 2, 3, 4, 5, доповненням до цієї податкової декларації у формі листа від 10.03.2015 вих. № 54 та флеш-носієм з копіями записів реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі.

Постановлено вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію ТОВ «Нікея-ЛТД» з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року з додатками 2, 3, 4, 5, доповненням до цієї податкової декларації у формі листа від 10.03.2015 вих. № 54 та флеш-носієм з копіями записів реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі - 10.03.2015. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 187 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року апеляційну скаргу повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року - без змін.

Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху та повернення апеляційної скарги, позивач оскаржив їх в касаційному порядку.

Постановами ВС від 15.01.2019 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» задоволено та скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2019, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016, направлено справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В засідання з`явився представник позивача, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідачів просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Нікея-ЛТД» є юридичною особою, платником податків, з 13.06.2005 зареєстроване платником податку на додану вартість з присвоєнням індивідуального податкового номера 57, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №100342672 від 05.07.2011.

10.03.2015 ТОВ «Нікея-ЛТД» подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року з додатками 2, 3, 4, 5, доповненням до цієї податкової декларації у формі листа від 10.03.2015 вих. №54 та флеш-носієм з копіями записів реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі.

Проте, листом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві від 12.03.2015 № 16496/10/26-55-18-04 у прийнятті вищевказаної податкової звітності за лютий 2015 року відмовлено посилаючись на абзац 2 пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, з урахуванням внесених змін, відповідно до якого податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

У зв`язку з викладеним, позивача повідомлено про неможливість прийняття податкової декларації на паперовому носії та запропоновано подати звіт з податку на додану вартість у спосіб, передбачений статтею 49 Податкового кодексу України.

За результатами адміністративного оскарження відмови ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві у прийнятті податкової звітності, скарги позивача залишені без задоволення відповідно до рішень про результати розгляду скарг Головного управління ДФС у місті Києві від 13.05.2015 № 7722/10/26-15-11-03-11 та Державної фіскальної служби України від 05.08.2015 № 16407/99-99-11-02-02-15.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених, на його думку, прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-УІ (надалі - ПК України).

Так, у відповідності до положень п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України одним з обов`язків платника податку є подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітності та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Порядок подання податкової декларації до контролюючих органів регламентовано положеннями статті 49 Податкового Кодексу України.

Згідно з пунктами 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

За правилами пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Апеляційну скаргу обґрунтовано незгодою позивача із запровадженням системи електронного адміністрування податку на додану вартість, посиланнями на відсутність в законодавстві прямої заборони контролюючому органу приймати податкову звітність, подану платником податку у паперовому вигляді.

З 01.01.2015 набув чинності Закон України від 31.07.2014 № 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», згідно з яким запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість та внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема у частині поданні звітності з податку на додану вартість та реєстрації податкових накладних.

На підставі Закону України від 31.07.2014 № 1621-VII пункт 49.4 статті 49 Податкового кодексу України доповнено абзацом 2, відповідно до якого податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, вказані норми передбачають обов`язок платника податку на додану вартість подавати звітність з цього податку лише в електронній формі.

Відповідно до пункту 46.5. статті 46 Податкового кодексу України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На виконання цієї норми наказом Міністерства фінансів України №966 від 23 вересня 2014 року затверджено зокрема форму податкової декларації з податку на додану вартість; Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що додається (чинні на час здійснення спірних правовідносин).

Пунктом 2 розділу ІІІ затвердженого наказом №966 Порядку визначено, що декларація та додатки до неї, а також інша податкова звітність з податку на додану вартість, зазначена у пункті 8 розділу I цього Порядку, подаються до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, згідно чинного на час спірних правовідносин законодавства, позивач був зобов`язаний подавати звітність з податку на додану вартість шляхом подання відповідної декларації в електронній формі.

Невиконання позивачем цього обов`язку зумовлює правомірність відмови контролюючого органу у прийнятті податкової звітності, поданої з порушенням вимог закону.

Судом апеляційної інстанції надано оцінку кожному окремому специфічному доводу позивача, який має значення для правильного вирішення адміністративної справи.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена ВС у постанові від 04.09.2018 у справі №826/6975/16.

Крім того, колегія суддів враховує, що постановою ВС від 26.02.2019 року розглянуто касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві та задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмови Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року з додатками 2, 3, 4, 5, доповненням до цієї податкової декларації у формі листа від 10.03.2015 вих. № 54 та флеш-носієм з копіями записів реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі; вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» з податку на додану вартість за податковий період календарний місяць лютий 2015 року з додатками 2, 3, 4, 5, доповненням до цієї податкової декларації у формі листа від 10.03.2015 вих. № 54 та флеш-носієм з копіями записів реєстрів виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі 10.03.2015 та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 - залишено без змін.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2015 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2015 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2015 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 28.05.2019