Справа № 805/2089/17-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 травня 2019 р. Справа №805/2089/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., суддів Давиденко Т.В., Троянової О.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання провести нарахування та перерахунок суддівської винагороди, виходячи з розрахунку посадового окладу 32 000грн., починаючи з 01.01.2017року,-

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності щодо нездійснення нарахування позивачу суддівської винагороди, як судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" та зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області провести нарахування та перерахунок суддівської винагороди, виходячи з розрахунку посадового окладу 32 000грн., починаючи з 01.01.2017року; сплатити суму різниці виплаченого та підлягаючого сплаті розміру суддівської винагороди.

В обґрунтування заяви, заявник посилався на те, що Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року у справі № 805/2089/17-а, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ТУ ДСА у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання провести нарахування та перерахунок суддівської винагороди, виходячи з розрахунку посадового окладу 32000 гривень, починаючи з 01.01.2017 року відмовлено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року у справі № 805/2089/17-а залишено без змін. Постановою Верхового Суду від 30.01.2019 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року у справі № 805/2089/17-а залишено без змін.

Проте, рішенням від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), зокрема, положення частини третьої статті 133 Закону № 2453-УІ у редакції Закону № 192-УІІІ. За змістом резолютивної частини вказаного Рішення, це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Відповідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018 положення частин третьої, десятої статті 133 Закону № 2453- УІ у редакції Закону № 192-VIII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З огляду на викладене заявник вважає, що оскільки на даний час частина третьої статті 133 Закону № 2453-УІ (у редакції Закону № 192-VIII) уже втратила чинність, при цьому є Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018, а тому є наявні підстави для перегляду судового рішення суду за виключними обставинами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 15 травня 2019 року.

10 травня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду представником Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області надані пояснення на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні відповідної заяви. В обґрунтування заяви зазначив, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 року та постановою Верховного Суду від 30.01.2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено в повному обсязі.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду, відмовляючи у задоволенні касаційної скарги Позивача, у постанові від 30.01.2019 року дав оцінку позовним вимогам, в тому числі з урахуванням ухваленого Конституційним Судом України Рішення від 04.12.2018 №11-р/2018, на яке посилається Заявник. Так, Верховний Суд зазначив, що на дату виникнення спірних правовідносин у цій справі, а також під час розгляду цієї справи в суді, правове регулювання було іншим, а позаяк рішення Конституційного Суду України має перспективну дію, при вирішенні цього спору суди попередніх інстанцій, з висновками яких погодилась колегія суддів, керувалися наведеними положеннями законодавства, яке тоді ще було чинним.

Крім того Верховний Суд, даючи оцінку рішенням судів попередніх інстанцій та ухвалюючи свою постанову, посилається, зокрема, на Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з урахуванням норм якого суддівська винагорода Позивачу з 01.01.2017 обчислювалась з розрахунку 10 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначено на рівні 1600 грн., що становить 16000 грн.

Також зауважує, що згаданим Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018 Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема пункт 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону, неконституційним не визнавався, він дотепер є чинним, а тому його норми підлягають застосуванню.

Окрім того, зазначив, що з огляду на положення Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018 та внесених до штатного розпису Приморського районного суду міста Маріуполя змін, відповідно до якого посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційного оцінювання, в грудні 2018 року склав 26430,00 грн., територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області було проведено відповідний перерахунок суддівської винагороди суддям місцевих загальних судів Донецької області, в тому числі судді ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 15 травня 2019 року розгляд справи відкладено до 27 травня 2019 року.

У судове засідання, призначене на 27 травня 2019 року заявник та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи позивача та відповідача, викладені в заяві та поясненнях на неї, матеріали адміністративної справи № 805/2089/17-а , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 361 КАСУ судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами частини 5 статті 361 КАСУ підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи № 805/2089/17-а Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання провести нарахування та перерахунок суддівської винагороди, виходячи з розрахунку посадового окладу 32 000грн., починаючи з 01.01.2017року - відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 р. у справі № 805/2089/17-а залишено без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 р. у справі № 805/2089/17-а залишено без змін.

Постановою Верхового суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2019 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року у цій справі залишено без змін.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з приписів чинних на той час правових норм.

Зокрема, суд в рішенні зазначив наступне.

Частиною другою статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону № 1402 суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402 (в редакції, яка діє з 01.01.2017 року) встановлено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно п.24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2017 року для судді місцевого суду - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас, абзацом 1 пункту 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Натомість, пунктом 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), (далі - Закон № 2453).

Так, згідно з частиною третьою статті 133 Закону № 2453 посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Аналіз наведених правових норм свідчить про наявність двох можливих базових розмірів посадового окладу судді місцевого суду з 01.01.2017р., зокрема обрахованих: 1) для суддів місцевих судів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання - на підставі ч. 3 Закону №2453; 2) для суддів місцевих судів, які пройшли кваліфікаційне оцінювання - на підставі ст. 135 Закону №1402 із врахуванням положення п. 24 розділу ХІІ зазначеного Закону.

Судом було встановлено, що ОСОБА_6 призначений на посаду судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), що у своїй сукупності є підставою обрахунку його посадового окладу з огляду на розмір, визначений частиною третьою статті 133 Закону № 2453.

Статтею 8 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII Про Державний бюджет України на 2017 рік встановлено, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200, 00 гривень.

Згідно із статтею 7 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII Про Державний бюджет України на 2017 рік з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600, 00 грн.

Окрім того, пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (надалі - № 1774-VIII), встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600,00 грн.

Також, суд вважав, що оскільки розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для обчислення суддівської винагороди визначається не статтею 133 Закону № 2453, а законом про державний бюджет на відповідний рік, тому положення пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін слід вважати запровадженням змін (спеціального регулювання стосовно обчислення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат) по відношенню до загального правового регулювання розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом про бюджет 2017. Відсутність змін до бланкетної норми частини третьої статті 133 Закону № 2453 не є перешкодою для застосування пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін.

Таким чином, з січня 2017 року суддям місцевих загальних судів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, відповідно до штатних розписів правомірно встановлено посадові оклади у розмірі 16000,00 грн.

Отже, як вбачається наведеного вище, в спірних правовідносинах суд, при вирішенні справи № 805/2089/17-а, посилався на частину 3 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192- VIІ висновок щодо неконституційності якого зроблено Конституційним Судом України у Рішенні від 04.12.2018 року, на яке, як виключну обставину, посилався заявник.

У відповідності до ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України» №2136-VIII від 13.07.2017 року закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, резолютивна частина рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року поширюється на всі правовідносини, які існують з дня його ухвалення та зворотної сили в часі не має.

За ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як вбачається з заявлених вимог позивача у адміністративній справі №805/2089/17 вони стосувалися визнання протиправної бездіяльності відповідача, вчиненої з 01 січня 2017 року, та необхідністю зобов`язання його вчинити у зв`язку із цим певні дії, тобто до прийняття вищевказаного Рішення Конституційним Судом України від 04.12.2018 року.

Суд звертає увагу, що при вирішенні адміністративної справи судом першої інстанції надавалася оцінка правомірності виплати суддівської винагороди позивачу відповідно до чинного на той час законодавства виходячи з розрахункової величини суддівської винагороди (мінімальна заробітна плата чи величина у розмірі 1600,00 грн., що дорівнює прожитковому мінімуму для працездатних осіб).

При цьому, згідно п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року, неконституційними були визнані зміни щодо розміру суддівської винагороди, в той час, як рішення щодо неконституційності пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (надалі - № 1774-VIII) (щодо застосування розрахункової величини у розмірі 1600,00 грн.) прийняте не було.

З огляду на викладене, зазначене вище рішення Конституційного Суду України не може бути підставою для скасування рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року за виключними обставинами, а відповідна заява ОСОБА_2 задоволеною.

Статтею 368 КАС України врегульовано порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Під час перегляду за нововиявленими або виключними обставинами сторони користуються правами, визначеними статтею 47 цього Кодексу.

За результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У той же час, у відповідності до приписів ч.1, ч.2, ч.3статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова;

3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

У разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення інші учасники справи можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене вище, керуючись ст.ст.361-369 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами та залишити рішення Донецького окружного адміністративного суду 18 липня 2017 року в силі.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий суддя Кочанова П.В.

Судді Давиденко Т.В.

Троянова О.В.