Справа № 640/8778/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2019 року м. Київ № 640/8778/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Управління державної реєстрації Головного територіальне управління юстиції у місті Києві, Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко В.А. про визнання незаконними дій, визнання незаконною підставу, визнання незаконними пропущення строків, притягнення до адміністративної відповідальності, скасування наказу, визнання нечіткими підстав, визнання незаконною бездіяльності, визнання компетенції відповідача, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом:

1) визнати незаконними дії/бездіяльність відповідача 1 щодо належного опрацювання скарги 1 позивача від 10.01.2019 на дії/бездіяльність відповідача 3;

2) визнати незаконними дії/бездіяльність відповідачів 1, 2 щодо належного опрацювання скарги 2 позивача від 10.01.2019 на дії/бездіяльність Департаменту з питань реєстрації, установи відповідача 3;

3) визнати незаконною/нікчемною підставу відповідача 2 відмови розгляду скарги 1 від 10.01.2019 на дії бездіяльність відповідача 3, викладену в наказі ГТУЮ №22/КС від 25.02.2019 та у супровідному листі №К-438 від 25.02.2019;

4) визнати незаконною/нікчемною підставу відмови відповідача 2 розгляду повторних скарг 1, 2 від 02.03.2019 на дії бездіяльність відповідача 3 та дії бездіяльність установи відповідача 3, викладену в наказі ГТУЮ від 12.03.2019 №37/КС та у супровідному листі № К-818 від 12.03.2019 (копії в додатках 12) = "закінчився встановлений законом строк подачі скарги";

5) визнати незаконним порушення строків розгляду відповідачем 1 скарг позивача від 14.02.2019; 04.03.2019; 05.03.2019; 10.03.2019; 16.03.2019 17.03.2019, та визнати незаконною бездіяльності відповідача 1 в розгляді скарг позивача від 14.02.2019; 04.03.2019; 05.03.2019; 10.03.2019; 16.03.2019; 17.03.2019, та визнати незаконною бездіяльність відповідача 1 у своєчасному інформуванні позивача про стан розгляду скарг позивача від 14.02.2019; 04.03.2019; 05.03.2019; 10.03.2019; 16.03.2019; ІНФОРМАЦІЯ_1 . та визнати незаконною бездіяльність відповідача 1 у своєчасному інформуванні позивача про стан розгляду скарги позивача від 14.02.2019; 04.03.2019; 05.03.2019; 10.03.2019; 16.03.2019; 17.03.2019;

6) притягнути відповідача 1 до адміністративної відповідальності за порушення строкових норм ЗУ "Про звернення громадян" та Закону 1952-IV і Порядку №1128 під час опрацювання скарг позивача 10.01.2019; 14.02.2019; 04.03.2019; 05.03.2019; 10.03.2019; 16.03.2019; 17.03.2019 (копії документів в додатках 11, 14) та за порушення строкових норм ЗУ "Про доступ до публічної інформації" та порушення норм ЗУ "Про інформацію" в опрацюванні Інформаційних запитів позивача від 10.03.2019, 29.04.2019 та 10.05.2019 (копії документів в додатках, додатки 16);

7) визнати незаконними дії/бездіяльність відповідача 1 в опрацюванні вимоги позивача про негайне повернення скарги від 04.03.2019 відповідачем 1 у разі недопущення скарги позивача до розгляду;

8) скасувати наказу №22/КС від 25.02.2019 як незаконний;

9) визнати нечіткою/неправомірною підставу, застосовану відповідачем 3 в рішенні про відмову № НОМЕР_1 від 17.12.2018: "не усунені обставини що були підставою для прийняття рішення про зупинення", бо в рішенні про відмову №44647652 не зазначено, що саме не було виконано і ким; які саме підстави не були усунені і ким саме ці підстави не були усунені;

10) визнати нечіткою/неправомірною підставу для зупинення розгляду заяви №30850263 позивача, застосовану відповідачем 3 в рішенні про зупинення №.11.2018. В рішенні про зупинення не зазначено: на кого відповідачем 3 покладено обов`язок/відповідальність за усунення підстав зупинення розгляду заяви позивача;

11) визнати незаконною бездіяльність відповідача 3 = невиконання вимог п. 10 Порядку 1127 при опрацюванні заяви 30850263;

12) визнати незаконними дії/рішення відповідача 3 = застосування п. 67, 68 Порядку 1127 при опрацюванні заяви позивача 30850263;

13) визнати незаконною підставу відповідача 3 в рішеннях №43817434; №44647652 = ненадання позивачем документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об`єктом (квартира);

14) визнати незаконною дію/бездіяльність відповідача 3 в опрацюванні заяви позивача № 30850263 = перекладання обов`язку знаходження/пред`явлення інформації, необхідної для реєстрації (документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об`єктом (квартира)) виключно на позивача, тоді як Закон/Порядок зобов`язує саме відповідача 3 до вчинення цих дій;

15) визнати незаконною підставу відповідача 3 в рішеннях №43817434; №44647652 = ненадання позивачем документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт на об`єкті (квартира);

16) визнати незаконною дію/бездіяльність відповідача 3 в опрацюванні заяви позивача № 30850263 = перекладання обов`язку знаходження/пред`явлення інформації, необхідної для реєстрації (документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт на об`єкті (квартира)) виключно на позивача, тоді як Закон/Порядок зобов`язує саме відповідача 3 до вчинення цих дій;

17) визнати незаконною підставу відповідача 3 в рішеннях №43817434; №44647652 = ненадання позивачем технічного паспорту об`єкту (квартира);

18) визнання незаконною дію/бездіяльність відповідача 3 в опрацюванні заяви позивача №30850263 = перекладання обов`язку знаходження/пред`явлення інформації, необхідної для реєстрації (технічний паспорт) виключно на позивача, тоді як Закон/Порядок зобов`язує саме відповідача 3 до вчинення цих дій;

19) визнати не чіткими/незаконними підстави відповідача 3 в рішенні про відмову №44647652;

20) визнати не чіткими/незаконними викладення підстав рішення про зупинення №43817434;

21) визнати незаконною бездіяльність відповідача 3 в опрацюванні заяви позивача № НОМЕР_2 згідно норм п. 18 Порядку 1127;

22) визнати незаконними дії/бездіяльність відповідачів 1,2 щодо розгляду скарги позивача на дії/бездіяльність установи відповідача 3 (Департаменту реєстрації КМДА), щодо безстрокової заборони на вчинення реєстраційних дій з об`єктом (квартира) позивача (Заява № НОМЕР_3 );

23) визнати незаконними дії/бездіяльність Відповідачів 1,2 щодо розгляду скарги позивача на дії/бездіяльність установи відповідача 3 Департаменту з питань реєстрації КМДА, в опрацюванні Заяви № 31920088 від 21.12.2018 на дату 31.12.2018;

24) визнати компетенцію відповідача 1 в запроваджені контролю за виконанням відповідачем 2 належного розгляду скарг скаржників (в тому числі позивача), які Відповідач 1 скеровує відповідачу 2 для розгляду. Тобто, визнати незаконною бездіяльність відповідача 1 = не запровадження контролю за виконанням Відповідачем 2 належного розгляду скарг позивача, які відповідач 1 переадресував/перенаправив своєму підпорядкованому відповідачу 1 структурному підрозділу ГТУЮ/Відповідачу 2 згідно норм ст. 7 ЗУ "Про звернення громадян";

25) скасувати рішення відповідача 3 №44647652 від 17.12.2018;

26) скасувати рішення відповідача 3 №43817434 від 1.11.2018;

27) скасувати наказ №37-кс відповідача 2 від 12.03.2019;

28) зобов`язати Відповідачів 1, 2 вчинити реєстраційні дії що до заяви позивача №31920088 від 21.12.2018 про безстрокову заборону;

29) зобов`язати Відповідачів 1,2 вчинити реєстраційні дії що до заяви позивача № НОМЕР_2 від 27.10.2018;

30) стягнути з Відповідачів 1, 2 на користь позивача відшкодування моральної шкоди в сумі 1 грн.;

31) стягнути з Відповідачів 1,2 на користь позивача судові витрати пов`язані з підготовкою та розглядом справи. Попередній розрахунок судових витрат буде наданий суду на підготовчому засіданні з подальшим уточненням згідно норм КАСУ;

32) зобов`язати Відповідачів 1,2 відзвітувати суду про виконання покладених на них судом стягнень та зобов`язань;

33) скласти судове рішення таким чином, щоб з його резолютивною частиною можна було застосувати процедуру його примусового виконання ДВС в разі його ігнорування відповідачами для уникнення подальших повторних звернень позивача до суду за вирішенням все тих же питань, з причин можливої неефективності цього рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) <...> (пункт 2); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).

Частиною шостою статті 161 КАС України визначено, що в разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як убачається зі змісту позовної заяви та наданих доказів, позивачем наведених вимог не виконано: не зазначено повного найменування та ім`я по батькові відповідачів; позивні вимоги не відповідають способам захисту, встановленим статтею вимогам статті 5 КАС України, водночас позовна заява не містить обґрунтування обрання способів захисту, визначених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує рішення Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко В. А від 01.11.2018 №43817434 та від 17.12.2018 №44647652, проте до суду позивач звернувся 21.05.2019, тобто з пропущенням шестимісячного строку.

Частиною першою статті 123 КАС України встановлено, що в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

До позову не надано заяви про поновлення пропущеного строку, позовна заява не містить обґрунтувань звернення до суду в строк, встановлений законом.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (частина перша). Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина четверта).

Позивачем заявлені вимоги про скасування рішень реєстраторів від 01.11.2018 №43817434 та від 17.12.2018 №44647652, дій бездіяльність відповідачів щодо розгляду скарг та звернення, які мали місце в 2019 році. Зі змісту позову вбачається, що підстави позову (обставини та норми права) різняться, однак позовна заява не містить обґрунтувань щодо наявності правових підстав для об`єднання таких вимог.

Крім того, заявлена вимога про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" (пункти 1-13 частини першої); юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті (пункти 1-4 частини другої).

Отже, юрисдикція адміністративних судів відповідно до КАС України не поширюється на відносини щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за неналежний розгляд заяви.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення (частина четверта). Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (частина п`ята).

Відповідно до статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша). У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (частина друга).

Частиною шостою статті 12 КАС України встановлено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію; оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; типові справи; оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження; перебування іноземців або осіб без громадянства на території України (пункти 1-11).

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (доповнено згідно з Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401-VIII) представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018; у судах першої інстанції - з 01.01.2019 (абзац перший); представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01.01.2020 (абзац другий); представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню".

Отже, з 01.01.2019 представництво інтересів у справах що не віднесені до категорії незначної складності здійснюється адвокатами.

На думку суду, визначені позивачем вимоги, виключають можливість віднесення цього спору до справ незначної категорії. Крім того, позивач не обґрунтував належність позову до справ, визначених частиною п`ятою статті 131-2 Конституції України.

З огляду на таке правове регулювання, на думку суду, позов має бути поданий адвокатом.

Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем разом з позовною заявою подано заяву про звільненні від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір" з урахуванням майнового стану позивача.

Частиною першою статті 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (пункт 1 частини першої); або позивачами є: військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (підпункти "а"-"ґ" пункту 2); або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (пункт 3); суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд вважає, що клопотання є необґрунтованим, оскільки на підтвердження неможливості сплати судового збору в зв`язку з скрутним матеріальним становищем позивачем надано виписку по картковому рахунку з 24.04.2018 по 24.04.2019 відповідно до якої пенсійні та соціальні виплати склали 17.606,00 грн. Наведений доказ не є достатнім для висновку про майновий станом позивача. За висновком суду, для з`ясування майнового стану позивача необхідним є подання довідки про відсутність інших доходів (наприклад, довідка органів Державної фіскальної служби України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 №2629-VIIІ з 01.01.2019 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що в разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем заявлено 29 вимог немайнового характеру. Отже, позивачу необхідно сплатити 22.283,60 грн. судового збору.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачеві потрібно подати до суду заяву на усунення недоліків із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити:

позовну заяву підписану адвокатом та доданням ордеру на підтвердження повноважень на представництво прав, інтересів позивача в суді, яка повинна відповідати вимогам статті 160 КАС України в частині зазначення повного найменування та ім`я по батькові відповідачів;

заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин та наданням відповідних доказів або письмові пояснення звернення до суду в межах відповідного строку щодо вимоги про скасування рішень Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко В. А від 01.11.2018 №43817434 та від 17.12.2018 №44647652;

письмові обґрунтування підстав позову та підстав об`єднання позовних вимог відповідно до статті 172 КАС України;

документ про сплату судового збору в розмірі 22.283,60 грн., на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за такими платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код 38004897), банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО 899998), рахунок отримувача 4021, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "Судовий збір, за позовом (назва позивача, в адміністративній справі №640/8778/19), Окружний адміністративний суд міста Києва, код 34414689.

Виправлену позовну заяву слід подати в кількості для суду та відповідачів.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути протягом десяти днів з дня наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд вважає за доцільне запропонувати позивачу привести позовні вимоги у відповідність до способів захисту, визначених статтею 5 КАС України, а також звернути увагу на оформлення позовної заяви, зокрема щодо необхідності залишення відступу зліва 3 см для прошивання.

Керуючись статтями 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу десять днів з дня наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Попередити позивача про наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя В.А. Донець