Справа № 540/143/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/143/19
13 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача - Шевченка О.А.,

представників відповідача - Гордієнко Є.В., Задачиної О.В., Пізнюри М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Турбаї" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень.,

встановив:

Фермерське господарство "Турбаї" (далі-позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1489488,75 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № , яким позивачу зменшене від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 263903,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № , яким ФГ "Турбаї" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 16154,10 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № , яким позивачу нарахована сума штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № , яким позивачу нарахована сума штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 1314,98 грн.

Ухвалою від 23.01.2019 року у справі відкрите загальне позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, підготовче засідання призначене на 21.02.2019 року о 11:00 год.

21.02.2019 року протокольною ухвалою підготовче засідання відкладене на 19.03.2019 року у зв`язку із неявкою позивача.

Ухвалою від 19.03.2019 року за клопотанням відповідача продовжений строк підготовчого засідання у справі на тридцять днів та підготовче засідання призначене на 16.04.2019 року.

Протокольною ухвалою від 16.04.2019 року підготовче засідання відкладене на 22.04.2019 року о 11:15 год. для надання відповідачем розрахунку податкових зобов`язань у розрізі порушень.

Ухвалою від 22.04.2019 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду розгляду по суті на 21.05.2019 о 15:30 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведена планова документальна виїзна перевірка позивача, за результатами якої складений акт перевірки 18.09.2018 року №174/21-22-14-01/33201869. На підставі акту перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № , № , № , № , № , № . Позивач, не погоджуючись з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки щодо порушення позивачем податкового законодавства, що стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень (далі - ППР), звернувся до суду з позовом та просить скасувати ППР.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов. Зокрема, зазначили, що за результатами проведеної планової виїзної документальної перевірки контролюючим органом встановлені порушення ФГ "Турбаї" податкового законодавства, що полягало у занижені податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету по загальній декларації та декларації спеціального режиму оподаткування в сфері сільського господарства на загальну суму 1191591,00 грн.; у завищені суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного місяця за червень 2018 року на суму 263903,00 грн.; у заниженні оподатковуваного доходу (ПДФО) від надання земельних ділянок в оренду за 2015 та 2016 роки на суму 11298,71 грн., а також військового збору на суму 1314,98 грн.; у наданні податкової звітності з недостовірними відомостями та ненаданні у повному обсязі оригіналів витребуваних документів. Посилаючись на наведені обставини, представники відповідача просять повністю відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Фермерське господарство "Турбаї" як юридична особа зареєстроване Олешківською районною державною адміністрацією 10.11.2004 року, , організаційно-правова форма - фермерське господарство.

Основними видами діяльності ФГ "Турбаї" є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; вирощування баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; оптова торгівля зерном, насінні і кормами для тварин; оптова торгівля квітами та рослинами, фруктами та овочами, інше.

На підставі наказу ГУ ДФС у Херсонський області від 03.08.2018 року № 856 у період з 16.08.2018 року по 06.09.2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області проведено планову виїзну документальну перевірку ФГ "Турбаї" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, валютного законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року.

За результатами перевірки складений акт перевірки від 18.09.2018 року № 174/21-22-14-01/33201869 (далі - Акт перевірки № 174), яким зафіксовані наступні порушення:

- п. 44. 1 ст. 44, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету по загальній декларації та декларації спеціального режиму оподаткування в сфері сільського господарства на суму 1191591,00 грн. у т. ч. по періодам: за жовтень 2015 року на суму 237863,00 грн.; за листопад 2015 року на суму 104744,00 грн.; за грудень 2015 року на суму 54869, 00 грн.; за березень 2017 року на суму 123689,00 грн.; за вересень 2017 року на суму 334665,00 грн.; за листопад 2017 року на суму 5360,00 грн.; за грудень 2017 року на суму 65106,00 грн.; за січень 2018 року на суму 14826,00 грн.; за лютий 2018 року на суму 250469,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п.187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188. п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21) за червень 2018 року на суму 263903,00 грн.;

- пп.14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 170.1, п.171.2 ст. 170, п.176.2 ст. 176, пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271, п. 289.3 ст. 289, п. 6, п.8, п.9 підрозд. 6 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України ФГ "Турбаї" через заниження оподатковуваного доходу від надання майна (земельних ділянок (паїв)) в оренду за перевіряємий період занижено податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку інших, ніж заробітна плата (к.д.11010400) всього у сумі 11298,71 грн., у тому числі у 2015 році - 3175,85 грн., у 2016- 8122,86 грн.;

- ст. 51, пп. 70.16.1 п. 70.16 ст. 70, пп. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, платником подано з недостовірними відомостями та з помилками податкові звіти про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку на доходи з фізичних осіб та невірно відображено відомості щодо нарахованого доходу у поданих податкових розрахунках за формою 1-ДФ за 4 кв. 2015р., 4 кв. 2016р.;

- пп.14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 164.2.1 та пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 170.1, п. 171.2 ст. 170, п. 176.2 ст. 176, пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271, п. 289.3 ст. 289, п. 6, п.8, п. 9 підрозд. 6 розд. XX "Перехідні положення", пп. 1.2 та 1.5 п. 16 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних Положень" Податкового кодексу України ФГ "Турбаї" через заниження оподатковуваного доходу від надання майна (земельних ділянок (паїв)) в оренду за перевіряємий період занижено військовий збір всього в сумі 916,71 грн., у тому числі у 2015р. - 239,80 грн., у 2016 р. - 676,82 грн.;

- пп. 16.1.5, пп. 16.1.12, п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України відповідальність за незабезпечення зберігання первинних документів та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю передбачена статтею 121 ПК України.

За висновками акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.10.2018 року:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1489488,75 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 1191591,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 297897,75 грн.;

- № про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 263903,00 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 16154,10 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 11298,71 грн. та за штрафними санкціями на суму 4855,39 грн.;

- № 002831307 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 1314,98 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 916,62 грн. та за штрафними санкціями на 398,36 грн.

- № про нарахування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.;

- № про нарахування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних обставин та приписів чинного законодавства.

Щодо ППР від 10.10.2018 року № , яким ФГ "Турбаї" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1489488,75 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 1191591,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 297897,75 грн., суд зазначає наступне.

Із наданого відповідачем розрахунку нарахованих зобов`язань у розрізі порушень слідує, що грошове зобов`язання із ПДВ у сумі 1191591,00 грн. нараховане у зв`язку із такими виявленими податковим органом порушеннями:

- реалізація насіння соняшника за ціною, нижчою за собівартість на суму 397476,00 грн.;

- віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за безпідставно виписаними податковими накладними, що призвело до завищення розміру податкового кредиту на загальну суму 794115,00 грн.

Щодо реалізації ФГ "Турбаї" насіння соняшника за ціною, нижчою за собівартість на суму 397476,00 грн., суд встановив наступне.

Так, Актом № 174 встановлено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань задекларованих платником в деклараціях спеціального режиму оподаткування у сфері сільськогосподарського господарства з ПДВ встановлено їх заниження всього на суму 397476,00 грн. Перевіркою встановлено, що у жовтні - грудні 2015 року ФГ "Турбаї" реалізувало контрагентам насіння соняшнику по ціні нижче собівартості. ФГ "Турбаї", здійснюючи реалізацію соняшника за вартістю нижче за собівартість, не нараховувало податкові зобов`язання на суму перевищення вартості над фактичною вартістю їх постачання. В результаті чого, у порушення п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 ПК України, підприємством занижено податкові зобов`язання з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості насіння соняшнику над отриманим доходом від їх реалізації всього на суму 397476,00 грн., у тому числі: за жовтень 2015 року на суму ПДВ 237863,00 грн.; за листопад 2015 року на суму ПДВ 104744,00 грн.; за грудень 2015 року на суму ПДВ 54869,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що згідно Положення (стандарт) бухгалтерського обліку ФГ "Турбаї" при розрахунку собівартості соняшника застосовувало метод середньозваженої собівартості, згідно якого середньозважена собівартість одиниці, що вибуває визначається за формулою, де в чисельнику формули проставляються значення в грошовому (вартісному) вимірі, а в знаменнику ці ж значення - в кількісному ( в фізичних одиницях). ФГ "Турбаї" виростило у 2014 році на площі 123 га 400 т соняшника, а у 2015 році на площі 130 га 403 т. Продукція за два роки у загальній кількості 803 т була реалізована у 2015 році на загальну суму 7547339,49 грн. Собівартість 400т соняшника врожаю 2014 року складає 5000000,00 грн. Собівартість 403 т соняшника врожаю 2015 року складає 2520220,00 грн. Отже, середньозважена собівартість одиниці соняшника на момент продажу складає: 5000000,00грн + 2520220,00грн. / 400 т + 403 т = 9365,16 грн/т. Позивач стверджує, що інспектором не наведено у акті перевірки розшифровка повної собівартості реалізації соняшника (803т) за 2015 рік, а також не представлений розрахунок середньозваженої собівартості одиниці реалізованого соняшника по рахунку 27 "Готова продукція". Ревізор, при встановленні порушення, не посилається на повний обсяг первинних документів, які були досліджені та по яким встановлено порушення з податку на додану вартість щодо реалізації товару нижче собівартості.

Представники відповідача у судовому засіданні пояснили, що на запит контролюючого органу від 05.09.2018 року № 3 "Про надання копій документів" до перевірки не надано наказу про облікову політику ФГ "Турбаї", яким визначається метод оцінки вибуття запасів. Тому контролюючий орган, при здійсненні розрахунку собівартості соняшника, враховувало Стандарти бухгалтерського обліку та використало дані рахунку 27 та рахунку 23. Так, рахунок 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва", призначений для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух сільськогосподарської продукції - соняшника. За дебетом цього рахунку відображається надходження соняшника, за кредитом - вибуття соняшнику внаслідок продажу. Надходження соняшника відображається бухгалтерською проводкою: Дт 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва" Кт 23 "Виробництво". У свою чергу рахунок 23 "Виробництво" використовується для узагальнення інформації про витрати на виробництво. За дебетом рахунку 23 "Виробництво" відображаються прямі матеріальні, трудові та інші прямі витрати, а також розподілені загально-виробничі витрати. Перевіркою враховано дані аналізу рахунків по субконто 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва" за партіями по соняшнику. Списання собівартості реалізованого соняшнику відображено в бухгалтерському обліку ФГ "Турбаї" наступною кореспонденцією рахунків: Дт 90 "Собівартість" Кт 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва".

На думку відповідача, належними та беззаперечними доказами щодо встановленого порушення є розрахунок, проведений на підставі картки рахунку 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва", згідно якої по відображеним накладним підприємством зазначено собівартість реалізованої продукції та з видаткових накладних проведено вибірку цін реалізації та виведено відхилення в розрізі кожної видаткової накладної за жовтень - грудень 2015 року. Так, на початок перевіряємого періоду станом на 01.01.2015 року залишок насіння соняшника складав 400 т на суму 5000000,00 грн. За 2015 рік вирощено 403 т, витрати 3581620,00 грн. Перевіркою визначено податкові зобов`язання з ПДВ за рахунок перевищення собівартості над фактичною ціною реалізації відповідно до проведеного розрахунку, наведеного в додатку № 7.

Надаючи оцінку позиціям сторін із даного питання, суд зазначає наступне.

Як встановлено пунктом 16 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" при відпуску запасів у виробництво, з виробництва, продаж та іншому вибутті оцінка їх здійснюється за одним з таких методів: ідентифікованої собівартості відповідної одиниці запасів; середньозваженої собівартості; собівартості перших за часом надходження запасів (ФІФО); нормативних затрат; ціни продажу.

Для всіх одиниць бухгалтерського обліку запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, застосовується тільки один із наведених методів.

За змістом пункту 4 Положення (стандарт) Запаси - активи, які утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством/установою.

Суд не приймає в якості належного обґрунтування заперечень посилання відповідача на те, що розрахунок собівартості здійснений із урахуванням даних податкового обліку та наведений у додатку 7 до Акту, оскільки Акт перевірки № 174 не містить жодних посилань на норми Положення (стандарт), які застосовував відповідач при розрахунку собівартості та на методику розрахунку собівартості, передбачену пунктом 16 даного Положення.

Із дослідженого додатку 7 до Акту перевірки № 174 судом встановлено, що цей додаток відображає дані розрахунку визначення податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок перевищення собівартості над фактичною ціною реалізації, а не розрахунок самої собівартості реалізованої продукції.

Основні вимоги до оформлення документальних перевірок, закріплені у Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745 (далі - Порядок № 727).

Відповідно до пункту 5 розділу II Порядку № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому згідно з підпунктом 2 пункту 4 розділу 3 Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

- у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів.

Також з метою уніфікації та підвищення якості оформлення результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів та представництв нерезидентів з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до статті 86 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, частини п`ятої статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Державну фіскальну службу України, Державна фіскальна служба України наказом від 01.06. 2017 року № 396 затвердила Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень.

Відповідно до п.п. 5.1.1. п. 5.1 розділу 5 Методичних рекомендацій будь-який висновок акта (довідки) перевірки щодо оцінки повноти та своєчасності виконання платником зобов`язань перед бюджетом, дотримання вимог іншого законодавства має ґрунтуватись на визначених статтею 83 Кодексу належних та допустимих доказах, отриманих безпосередньо від платника податків, а також з інших джерел у встановленому законом порядку. Доведення правомірності висновків перевірки повинно бути переконливим, логічним, аргументованим.

У випадку якщо перевіркою можливо визначити конкретний первинний документ або обліковий регістр, невикористання, використання, або некоректне використання якого вплинуло на правильність визначення конкретних показників декларацій, акт (довідки) перевірки має містити посилання на такий первинний документ або обліковий регістр.

У разі якщо перевірка свідчить про неправильне визначення платником податків об`єктів оподаткування, але неможливо встановити конкретні причини відхилення та визначити конкретні документи, що необґрунтовано вплинули (не вплинули) на розмір відповідних задекларованих показників, в акті (довідці) перевірки робиться про це запис та здійснюється посилання на норми законодавства, які регулюють загальний порядок обчислення конкретного податку.

При цьому у матеріалах перевірки рекомендовано детально викласти розрахунки та матеріали, на підставі яких визначено об`єкти оподаткування, та відхилення обчислених таким чином об`єктів від задекларованих платником податків. Такі розрахунки мають бути законодавчо обґрунтованими.

Всупереч наведеним вище вимогам Порядку № 727 та Методичних рекомендацій, Акт перевірки № 174 не містить жодних посилань на докази (первинні або інші документи), якими підтверджувались обставини методики розрахунку відповідачем собівартості насіння соняшника, реалізованого позивачем у 2015 році.

Таким чином, відповідач неправомірно та безпідставно зробив нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 397476,00 грн.

Щодо висновків податкового органу про віднесення ФГ "Турбаї" до податкового кредиту сум ПДВ за безпідставно виписаними податковими накладними, що призвело до завищення розміру податкового кредиту на загальну суму 794115,00 грн., суд зазначає наступне.

В Акті перевірки № 174 зазначено, що ФГ "Турбаї" в порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України завищено розмір податкового кредиту: з ТОВ "Трейд-Економ" на 93155,00 грн. за вересень 2017 року; з ПП "Колос" на 462209,42 грн. за лютий 2018 року; з ТОВ "Агробіотех-1" на 151865,34 грн. за лютий 2018 року; з ПП КФ "Агроресурс" на 331532,80 грн. за січень, лютий, березень 2017 року; з ТОВ "Опт-Капитал" на 131554,15 грн. за квітень, травень, вересень 2017 року; з ПП "Буд-Опторг-Прайм" на 446978,00 грн. за лютий, березень, квітень, вересень 2017 року.

За змістом Акту перевірки № 174 перевіркою встановлено, що частина податкових накладних, отриманих від ПП "Буд-Оптторг-Прайм" (код 40848409), ПП КФ "Агроресурс" (код 37353341), ТОВ "Агробіотех-1" (код 39728652), ТОВ "Опт-Капитал" (код 40974412), ТОВ "Трейд-Економ" (код 41169139), ПП "Колос" (код 38045027) виписані не за правилом "першої події", встановленим п. 187.1 ст. 187 ПК України, що стало підставою для зменшення розміру податкового кредиту позивача за відповідні періоди.

Надаючи оцінку даному порушенню, суд враховує такі обставини та податкові норми.

Судом встановлено, що 22 лютого 2017 року за № 0550 між ПП "Буд-Оптторг- Прайм " /Продавець/ та ФГ "Турбаї" /Покупець/ укладений договір поставки товару. В адресу одержувача товару продавцем виписані рахунки - фактури № СФ-0000038 від 27.02.2017 року на суму ПДВ у розмірі 72240 грн., № СФ-0000081 від 21.03.2017 року на суму ПДВ у розмірі 42000 грн., № СФ-0000098 від 29.03.2017 року на суму ПДВ - 100866,67грн., № СФ-0000099 від 29.03.2017 року на суму ПДВ-39166,67 грн., № СФ-0000104 від 30.03.2017 року - на суму ПДВ у розмірі 23733,33 грн., № СФ-0000114 від 10.04.2017 року на суму ПДВ у розмірі 19212,50 грн., № СФ-0000390 від 12.09.2017 року на суму ПДВ у розмірі 46375 грн., № СФ-0000391 від 18.09.2017 року на суму ПДВ у розмірі 49025 грн., № СФ-0000392 від 20.09.2017 року на суму ПДВ у розмірі 49125 грн., № СФ-0000394 від 22.09.2017 року на суму ПДВ у розмірі 5238,83 грн.

Факт передоплати підтверджується банківською випискою із особового рахунку позивача.

Строк дії договору з 22 лютого 2017 року по 22 грудня 2018 року.

На вищезазначену суму ПДВ ПП "Буд-Оптторг-Прайм" виписано податкові накладні реєстраційний № , № , № 9, № , № 919779973, № , № , № , № , № .

Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, факт реєстрації яких визнаний у судовому засіданні податковим органом.

Позивачем в податковій декларації по ПДВ за лютий, березень, квітень, вересень 2017 року в додатку 5 в Розділі податковий кредит задекларовано суму ПДВ у розмірі 446978,00 грн. від постачальника ПП "Буд-Оптторг-Прайм".

04 січня 2017 року за № ДГ-0000019 між ПП КФ "Агроресурс" /Продавець/ та ФГ "Турбаї" /Покупець/ укладено договір поставки товару. В адресу одержувача товару продавцем виписано рахунки - фактури № СФ- 0000142 від 17.03.2017 року на суму ПДВ у розмірі 42000 грн., № СФ- 0000131 від 15.03.2017 року на суму ПДВ у розмірі 28600 грн., №СФ-0000126 від 09.03.2017 року на суму ПДВ - 20666,67 грн., № СФ-0000П0 від 06.03.2017 року на суму ПДВ-39166,67 грн., № СФ-0000107 від 01.03.2017 року на суму ПДВ-37497,50 грн., № СФ-0000033 від 03.03.2017 року на суму ПДВ-88543,33 грн., № СФ-0000012 від 25.01.2017 року на суму ПДВ-75058,67 грн.

Факт передплати підтверджується банківською випискою.

Строк дії договору з 25 січня 2017 року по 25 грудня 2018 року.

На зазначену суму ПДВ ПП КФ "Агроресурс" виписало податкові накладні реєстраційний № , №, № , № , № , № , № 5, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних факт реєстрації визнаний у судовому засіданні податковим органом.

Позивачем в податковій декларації по ПДВ за січень, березень, лютий 2017 року в додатку 5 в Розділі податковий кредит задекларованої суму ПДВ у розмірі 331532,80грн. від постачальника ПП КФ "Агроресурс".

01 лютого 2018 року за № 12 між ТОВ "Агробіотех-1" /Продавець/ та ФГ "Турбаї" /Покупець/ укладено договір поставки товару. В адресу одержувача товару продавцем виписано рахунок - фактуру № СФ-0000001 від 08.02.2018 року на суму ПДВ у розмірі 75932,67 грн., № СФ-0000004 від 14.02.2018 року на суму ПДВ у розмірі 75932,67 грн.

Факт передоплати підтверджується банківською випискою.

Строк дії договору з 01 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року.

На зазначену суму ПДВ ТОВ "Агробіотех-1" виписало податкові накладні реєстраційний № , № , які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних факт реєстрації визнаний у судовому засіданні податковим органом.

Позивачем в податковій декларації по ПДВ за лютий 2018 року в додатку 5 в Розділі податковий кредит задекларовано суму ПДВ у розмірі 151865,34 грн. від постачальника ТОВ "Агробіотех-1".

20 квітня 2017 року за № 6 між ТОВ "Опт-Капитал" /Продавець/ та ФГ "Турбаї" /Покупець/ укладено договір поставки товару.

В адресу одержувача товару продавцем виписано рахунки - фактури № СФ-0000114 від 26 квітня 2017 року на суму ПДВ у розмірі 27666,66 грн., № СФ-0000110 від 25.04.2017 року на суму ПДВ у розмірі 32083,34 грн., № СФ-0000130 від 05.05.2017 року на суму ПДВ у розмірі 15450,00грн., СФ-0000296 від 27.09. 2017 року на суму ПДВ у розмірі 23171,57 грн., СФ-0000328 від 28.09.2017 року на суму ПДВ у розмірі 33182,58 грн.

Факт передоплати підтверджується банківською випискою.

Строк дії договору з 20 квітня 2017 року по 20 листопада 2018 року.

На зазначені суми ПДВ ТОВ "Опт-Капитал" виписані податкові накладні реєстраційний № , № , № , № , № , які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, факт реєстрації визнаний у судовому засіданні податковим органом.

Позивачем в податковій декларації по ПДВ квітень, травень та вересень 2017 року в додатку 5 в Розділі податковий кредит задекларовано сум) ПДВ за квітень 2017 року - 27666,67грн., за травень 2017 року - 15450 грн., за вересень 2017 року - 56354,15грн. від постачальника ТОВ "Опт-Капитал".

Судом встановлено, що 20 вересня 2017 року за № 2807/14-1 між ТОВ "Трейд-Економ" /Продавець/ та ФГ "Турбаї" /Покупець/ укладено договір поставки товару.

В адресу одержувача товару продавцем виписаний рахунок - фактура № СФ- 0000368 від 27.09.2018 року на суму ПДВ у розмірі 93155грн.

Факт передоплати підтверджується банківською випискою.

Строк дії договору з 20 вересня 2017 року по 20 вересня 2018 року.

На зазначену суму ПДВ ТОВ "Трейд-Економ" виписана податкова накладна реєстраційний № , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних факт реєстрації визнаний у судовому засіданні податковим органом.

Позивачем в податковій декларації по ПДВ за вересень 2017 року в додатку 5 в Розділі податковий кредит задекларовано суму ПДВ у розмірі 93155 грн. від постачальника ТОВ "Трейд-Економ".

01 лютого 2018 року за № 10 між ПП "Колос" /Продавець/ та ФГ "Турбаї" /Покупець/ укладений договір поставки товару. В адресу одержувача товару продавцем виписані рахунки - фактури № СФ-0000043 від 19.02.2018 року на суму ПДВ у розмірі 51206,12 грн., № СФ-0000028 від 12 лютого 2018 року на суму ПДВ у розмірі 125669,96 грн., № СФ-0000019 від 02.02.2018 року на суму ПДВ - 66000 грн., № СФ-0000020 від 05.02.2018 року на суму ПДВ- 76666,67 грн.

Факт передоплати підтверджується банківською випискою.

Строк дії договору з 02 лютого 2018 року по 02 лютого 2019 року.

На зазначену суму ПДВ ПП "Колос" виписані податкові накладні реєстраційний №, №, № , № 9014-263613, № , № , № 2, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, факт реєстрації визнаний у судовому засіданні податковим органом.

Позивачем в податковій декларації по ПДВ за лютий 2018 року в додатку 5 в Розділі податковий кредит задекларовано суму ПДВ у розмірі 462209,42 грн. від постачальника ПП "Колос".

Таким чином, судом встановлено, що податкові накладні були виписані контрагентами позивача за результатами проведення господарських операцій, факт списання коштів із банківського рахунку позивача підтверджений банківськими виписками, усі податкові накладні, за якими позивач сформував податковий кредит зареєстровані в ЄРПН.

Відповідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість і має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування, серед іншого, є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю (п. 185.1 ст. 185 ПК України).

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі. їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг; місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу (п. 198.1 статті 198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих; (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних: інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товар/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України).

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг; необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбаний або, виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися (п. 198.5 ст. 198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу… Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, та відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Таким чином, оскільки позивач як добросовісний платник податків отримав від своїх контрагентів ТОВ "Трейд-Економ", ПП "Колос", ТОВ "Агробіотех-1", ПП КФ "Агроресурс", ТОВ "Опт-Капитал", ПП "Буд-Опторг-Прайм" належним чином зареєстровані податкові накладні в ЄРПН, суд вважає, що він правомірно сформував за вказаними вище податковими накладними податковий кредит та відобразив його у складі податкових декларацій із ПДВ за відповідні періоди.

За таких обставин суд вважає безпідставним та необґрунтованим висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту у сумі на загальну суму 794115,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд повністю скасовує ППР від 10.10.2018 року №.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 10.10.2018 року №, яким позивачу зменшене від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 263903,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку нарахованих у спірних ППР зобов`язань у розрізі порушень, наданих на вимогу суду податковим органом прийняття ППР № зумовлено такими порушеннями, встановленими під час перевірки: завищення податкового кредиту по операціям із ПП "Колос" на загальну суму ПДВ 48796,0 грн. та заниження податкових зобов`язань за господарськими операціями із ПП "Буд-Оптторг-Прайм" на загальну суму ПДВ 215107,0 грн.

Оцінку правомірності віднесення ФГ "Турбаї" до податкового кредиту сум ПДВ за безпідставно виписаними податковими накладними (не за першою із подій), що призвело до завищення розміру податкового кредиту по операціям із ПП "Колос" суд надавав вище. Зазначене порушення суміжне із порушенням, описаним судом під час встановлення законності ППР від 10.10.2018 року № .

Відтак, із викладених вище підстав, суд вважає протиправним висновок податкового органу про завищення податкового кредиту по операціям із ПП "Колос" на загальну суму ПДВ 48796,0 грн.

Щодо висновку податкового органу про заниження податкових зобов`язань за господарськими операціями із ПП "Буд-Оптторг-Прайм" на загальну суму ПДВ 215107,0 грн., суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено: "… по операціях з придбання товару невідомого походження ПП "Буд-Оптторг-Прайм" (код 40848409) реалізовували товар відмінний від придбаного. Яким же чином ФГ "Турбаї" разом з ПП "Буд-Оптторг-Прайм" планують виконати умови укладеного договору, коли перевіркою встановлено , що стан платника податків ПП "Буд- Оптторг-Прайм" 28 - ТРИВАЄ ПРОЦ-РА ПРИП-НЯ (НАПРАВЛЕНІ ЗАПЕРЕЧЕННЯ ОРГАНУ ДФС), дата зміни стану - 04.04.2018; причина зняття з обліку платника податків - 3 - припинення за рішенням власника (власників), дата прийняття рішення про припинення - 29.03.2018, номер прийняття рішення про припинення - 2019722, термін до якого повинні подати свої вимоги кредитори - 30.05.2018 та чи заявлено кредиторські вимоги - ФГ "Турбаї"? ... Про опитування перспективи виконання умов укладених договорів керівника ФГ "Турбаї-", оперативним управлінням повідомлено, що опитано заступника директора ФГ "Турбаї" Даніленка О.Л. з приводу перспективи та наміру щодо виконання умов укладених договорів з ПП "Буд-Оптторг-Прайм" та ТОВ "Опт-Капитал", де останній повідомив, що між вказаними підприємствами були укладені угоди на поставку добрив мінеральних та навісного обладнання для сільгосптехніки. На теперішній час строки дії договорів не закінчилися та умови поставки не виконані в повному обсязі. У зв`язку з тим, що на вказаних підприємствах триває процедура банкрутства, ФГ "Турбаї-" готує позовну заяву до суду з метою погашення кредиторської заборгованості вказаними підприємствами та виконання діючих договорів. Таким чином, оскільки дата прийняття рішення про припинення ПП "Буд-Оптторг-Прайм" - 29.03.2018, номер прийняття рішення про припинення - 2019722, термін до якого повинні подати свої вимоги кредитори - 30.05.2018р., а станом на 06.09.2018р. не заявлено кредиторські вимоги та не подано позовної заяви до суду, що засвідчує проведення передплати з метою штучного формування податкового кредиту…" (ст.. 6-7 акту перевірки).

Позивач стверджує, що ФГ "Турбаї" (покупець) уклало договір № 0550 від 22.02.2017 року з ПП "Буд-Опторг-Прайм" (продавець) на поставку добрив мінеральних та навісного обладнання для сільгосптехніки.

На виконання договору позивач сплатив передоплату, а ПП "Буд-Опторг-Прайм" виписало податкові накладні № 1 від 01.04.2017р. на суму ПДВ 100866,67 грн., № 32 від 23.03.2017р. на суму ПДВ 42000,0 грн., № 23 від 28.02.2017р. на суму ПДВ 72240,0 грн.

Податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником, включені позивачем до складу податкового кредиту загальної податкової декларації з ПДВ.

На теперішній час строки дії договорів не закінчилися та умови поставки не виконані в повному обсязі.

Податковий орган стверджує про відсутність ділової мети у зазначеній господарській операції - товари призначаються для їх використання в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків.

Доводами такого висновку податковий орган наводить факт перебування ПП "Буд-Опторг-Прайм" у стані припинення та відсутність у номенклатурі товарів придбання зазначеного підприємства, товарів, визначених у договорі із позивачем.

Суд вважає помилковим таке твердження відповідача, оскільки договором передбачено придбання позивачем товару, що має пряме відношення до його господарської діяльності - вирощування сільськогосподарської продукції, а саме: добрив мінеральних та навісного обладнання для сільгосптехніки, факт прийняття рішення ПП "Буд-Опторг- Прайм" про припинення підприємницької діяльності 29.03.2018р., тобто більше, ніж через рік після укладення договору із позивачем не свідчить про відсутність у сторін на момент укладення договору ділової мети.

Також відповідач не врахував пояснення ФГ "Турбаї" про підготовку позовних заяв до суду про стягнення із свого контрагента заборгованості за вказаними договорами.

Суд повторює, що позивач як добросовісний платник податків отримав від свого контрагента ПП "Буд-Опторг-Прайм" належним чином зареєстровані податкові накладні в ЄРПН, відтак на підставі п. 198.6 ст. 198 ПК України правомірно сформував за вказаними вище податковими накладними податковий кредит та відобразив його у складі податкових декларацій із ПДВ за відповідні періоди.

Із вказаних підстав суд вважає помилковим висновок податкового органу про заниження податкових зобов`язань за господарськими операціями із ПП "Буд-Оптторг-Прайм" на загальну суму ПДВ 215107,0 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд скасовує ППР від 10.10.2018 року № .

Щодо правомірності ППР від 10.10.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 16154,10 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 11298,71 грн. та за штрафними санкціями на суму 4855,39 грн. та № 002831307 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 1314,98 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 916,62 грн. та за штрафними санкціями на 398,36 грн., суд зазначає наступне.

За змістом Акту перевірки № 174 податковим органом встановлено нарахування та виплату 18.12.2015 року орендної плати позивачем фізичним особам (орендодавцям), відповідно до договорів оренди земельних ділянок, при цьому чотирьом фізичним особам нараховано дохід, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, а саме: Колосову Д.А., Руденко Г.М., Герасименко Т.П. та Коваленко Я.І., унаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 1588,85 грн. (заниження податку на доходи фізичних осіб у 2015 році по зазначеним фізичним особам за рахунок невірного визначення орендної плати, та не застосування ставки 20% до бази оподаткування, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати)

У судовому засіданні представник позивача погодився із такими висновками податкового органу та не заперечував щодо законності донарахування суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1588,85 грн.

Також перевіркою встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб за рахунок заниження орендної плати на суму 11298,71 грн., в т.ч. за 2015 рік на суму 3175,85 грн. (1588,85 грн. за не застосування ставки 20% до бази оподаткування + 1587,00 грн.) та за 2016 рік на суму 8122,86 грн.

Так, згідно наданих до перевірки договорів оренди земельних ділянок (паїв) перевіркою встановлено, що ФГ "Турбаї" протягом 2015-2018рр. використовувало земельні ділянки орендодавців-громадян загальною площею 85 га, що розташовані в с. Тарасівка та с. Виноградове Олешківського району Херсонської області.

Під час нарахування та виплати орендної плати фізичним особам - орендодавцям ФГ "Турбаї" при обрахунку розміру орендної плати за 2015 - 2016 роки не провело індексацію нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, проведеної станом на 01.07.1995 року на коефіцієнт 1,756, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 року № 1185 "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів".

Зазначене призвело до заниження об`єкта оподаткування податком з доходів фізичних осіб та визначення зобов`язання із цього виду податку за основним платежем 11298,71 грн. та за штрафними санкціями на суму 4855,39 грн. та за платежем військовий збір - за основним платежем суму 916,62 грн. та за штрафними санкціями на 398,36 грн.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд відмічає наступне.

Сторони визнали той факт, що позивач орендує земельні ділянки приватної власності у фізичних осіб-орендарів.

Як слідує із постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів" від 31.10.2011 року № 1185, її дія поширюється лише щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно із п.1 цієї Методики, нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Таким чином, саме зміст правочину, який вчиняється стосовно земельної ділянки, є основою для визначення виду грошової оцінки землі.

При цьому, слід зауважити, що законодавець чітко встановив, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується виключно нормативно-грошова оцінка земельних ділянок.

Стосовно ж земель приватної власності таку норму не передбачено, як не передбачено і мінімальної суми орендного платежу.

Отже, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності може базуватися на інших видах грошової оцінки земельних ділянок, а не тільки на нормативній грошовій оцінці.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позов на п. 1 Указу Президента від 02.02.2002 року № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" , суд зазначає, що цим Указом встановлено, що плата за оренду земельних ділянок сільгосппризначення, земельних часток (паїв) встановлюється в розмірі не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю), а про обов`язкове ж застосування нормативної грошової оцінки для визначення такої вартості в даному Указі нічого не зазначається.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 25.06.2011 року по справі № 6-17цс11 та від 06.04.2016 року по справі №3-130гсІ6.

Отже, суд вважає, що оскільки, орендна плата за ділянки, які знаходяться в приватній власності, не є податком, її розмір не регулюється нормами ПК України.

Так, до переліку загальнодержавних податків в силу п. 14.1.136, п.14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України належить орендна плата лише за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Таким чином, при обчисленні орендної плати за земельні ділянки приватної власності будь-які підстави для обов`язкового застосування коефіцієнту, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 року № 1185 відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.06.2018 року у справі № 813/3819/17.

Відповідно до п.п. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, тобто будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно із п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Також до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом (п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України).

Підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Особливості оподаткування доходів від надання нерухомості в оренду регламентується п. 170.1 ст. 170 ПК України, відповідно до п.п 170.1.1 якого податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Згідно із пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого відповідно до підпункту 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 ПК України, тобто, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування) у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 ПК України. Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем утримувався податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми фактично нарахованого та виплаченого доходу власникам земельних ділянок.

Сторони визнали той факт, що позивачем повністю нараховано та сплачено ПДФО на суму орендної плати, яка фактично нарахована та сплачена фізичним особам за договорами оренди.

Натомість, ГУ ДФС у Херсонській області вважає, що сума доходів, які виплачувались громадянам, є заниженою, розраховує орендну плату самостійно з урахуванням коефіцієнту 1,756 згідно з діючими протягом 2014-2015 років положень постанови Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011 року, якою внесені зміни до пунктів 5, 19-1 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №213 від 23.03.1995 року та п.1 Указу Президента від 02.02.2002 року № 92/2002.

Відповідно до ст. 163 ПК України об`єктом обкладення податком на доходи фізичних осіб є, зокрема, загальний річний оподатковуваний дохід, тобто будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про те, що для того, щоб утримати з доходу податок на доходи фізичних осіб обов`язковим є нарахування (виплата, надання) такого доходу.

Разом із тим, судом встановлено, що ГУ ДФС у Херсонській області здійснило донарахування податку на доходи фізичних осіб з доходу, який не був нарахований та виплачений орендарем.

За таких обставин суд погоджується із позивачем, що за відсутності об`єкта оподаткування (доходу) немає передбачених ПК України підстав для утримання податку на доходи фізичних осіб та, відповідно, військового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.07.2018 року у справі № 821/1316/17.

Таким чином, суд вважає неправомірним визначення позивачу зобов`язань із податку на доходи з фізичних осіб за 2015 рік у сумі 1587,00 грн. (3175,85 грн. -1588,85 грн. - сума визнана позивачем) та за 2016 рік у сумі 8122,86 грн.

За таких обставин, дійшов висновку про скасування ППР від 10.10.2018 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем на суму 9709,86 грн. та штрафних санкцій на суму 4458,18 грн.

Із Акта перевірки № 174 судом встановлено, що при розрахунку відповідачем суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір чотири фізичні особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до вказаного розрахунку не включені, відтак, суд вважає, що сума військового збору розрахована, виходячи із суми, грошового зобов`язання по ПДФО, нарахування якого суд визнав протиправним, а тому суд дійшов висновку про скасування ППР від 10.10.2018 року № за платежем військовий збір на загальну суму 1314,98 грн.

Разом із тим, суд погоджується із податковим органом щодо застосування штрафних санкцій за ППР від 10.10.2018 року № та № , з огляду на наступне.

За ППР від 10.10.2018 року № відповідач застосував до ФГ "Турбаї" штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 510,00 грн.

Відповідно до Акту перевірки № 174 ФГ "Турбаї" подало податкові звіти про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку на доходи фізичних осіб з недостовірними відомостями та з помилками, тобто невірно відобразило відомості щодо нарахованого доходу у поданих податкових розрахунках за формою 1-ДФ за 4 кв. 2015 року.

За змістом п. 51.1 ст. 51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Підпунктом 1 п. 16 ст. 70 ПК України встановлено, що податкові агенти подають контролюючим органам за своїм місцезнаходженням інформацію про фізичних осіб, що пов`язана з реєстрацією таких осіб як платників податків, нарахуванням, сплатою податків і контролем за дотриманням податкового законодавства України, зокрема, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, податкові агенти - про дату прийняття на роботу або звільнення з роботи фізичних осіб протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, а також інформацію, передбачену статтею 51 цього Кодексу.

Пунктом 119.2 ст. 119 ПК України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Крім того, відповідно до пп. "б", "в" п. 176. 2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку.

Отже, суд погоджується з нарахованою штрафною санкцією за подання податкової звітності з недостовірними відомостями та з помилками, а також за невірне відображення відомостей щодо нарахованого доходу, оскільки позивачем у судовому засіданні визнане невірне визначення орендної плати та не застосування ставки у розмірі 20 % до бази оподаткування, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати відносно чотирьох осіб у 2015 році.

Щодо ППР від 10.10.2018 року № , яким позивачу нарахована сума штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.

Податковим органом під час проведення перевірки встановлено, що ФГ "Турбаї" за договорами оренди землі, укладеними з орендодавцями - фізичними особами: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , є податковим агентом, на якого нормами податкового законодавства покладений обов`язок щодо розрахунку та сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами.

Відповідно до поданих платником до органів ДФС відомостей про наявність земельних ділянок та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено використання у господарській діяльності орендованих у фізичних осіб земельних ділянок відповідно до укладених договорів у 2012, 2014, 2015, 2016, 2017 роках.

У ході проведення перевірки податковий орган запитом від 04.09.2018 року № 3 повідомляв позивача про необхідність надання ряду документів, в тому числі оригінали договорів оренди землі укладених позивачем у 2012 - 2015 роках. Однак, позивач не надав вказані документи, про не заперечував у судовому засіданні позивач не заперечив.

Так, відповідно до абз. 1 п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 грн.

Разом з тим, згідно з п. 44.6 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд зазначає, по позивачем не спростовано належними доказами доводи відповідача про не надання контролюючому органу під час перевірки оригіналів договорів оренди землі, укладених у 2012 - 2015 роках.

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій за ППР від 10.10.2018 року № .

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Частиною 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № про збільшення ФГ "Турбаї" (, 75144, Херсонська область, Олешківський район, с. Виноградове, вул. Центральна, 1, кім. 2) суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1489488,75 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № про зменшення ФГ "Турбаї" (, 75144, Херсонська область, Олешківський район, с. Виноградове, вул. Центральна, 1, кім. 2) від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 263903,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № в частині збільшення ФГ "Турбаї" (, 75144, Херсонська область, Олешківський район, с. Виноградове, вул. Центральна, 1, кім. 2) суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем на суму 9709,86 грн. та штрафних санкцій на суму 4458,18 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2018 року № про збільшення ФГ "Турбаї" (, 75144, Херсонська область, Олешківський район, с. Виноградове, вул. Центральна, 1, кім. 2) суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 1314,98 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) на користь ФГ "Турбаї" (, 75144, Херсонська область, Олешківський район, с. Виноградове, вул. Центральна, 1, кім. 2) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 19177 (дев`ятнадцять тисяч сто сімдесят сім) грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30 травня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 111010000