Справа № 826/5011/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5011/18 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року у справі № 826/5011/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу від 23.12.2017 р. № 15291, вимоги від 26.02.2018 р. № Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій від 26.02.2018 р. № , -

В С Т А Н О В И В :

27.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу від 23.12.2017 р. № 15291, вимоги від 26.02.2018 р. № Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій від 26.02.2018 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказ на перевірку виданий без належних правових підстав, тому вважають всі послідуючі рішення відповідача, прийняті за наслідками такої перевірки, є протиправними. Крім того, позивач вважає, що перевіркою в порушення норм Податкового кодексу було охоплено періоди, які раніше вже перевірялися податковим органом.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримують висновки суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином, від них надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» (код 35646626) з питань дотримання вимог сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 12.02.2018 р. № 65/1/26-15-14-03-02/35646626 про порушення п.1 ч.1. ст.4, абз.1 ч.1 п.1 ст.7, абз.1 п.5 ст.8, п.7 ст.8, абз.1 п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», в результаті чого встановлено заниження суми нарахованого єдиного внеску на суми заробітної плати, виплаченої на користь найманих працівників (застрахованих осіб) ТОВ «Аркапласт» на загальну суму 882 475,50 грн. та заниження суми утриманого єдиного внеску з сум заробітної плати, виплаченої на користь найманих працівників (застрахованих осіб) ТОВ «Аркапласт» на загальну суму 39 064,22 грн.

Перевірку повноти нарахування та сплати сум єдиного внеску проведено на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2017 № 1- кс/295/4569/17 винесеної в кримінальному провадженню № 0000038, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2016 року, внесеною до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальною правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212-1 КК України.

Заходами податкового контролю встановлено, що значна частина найманих працівників ТОВ «Аркапласт» здійснюють діяльність за основним місцем роботи, повний робочий день (місяць), водночас протягом періоду, що перевірявся на їх користь здійснювалося нарахування заробітної плати на рівні мінімального законодавчо встановленого розміру, без врахування обсягу виконуваних завдань та навичок необхідних для їх виконання. Одночасно з цим встановлено, що заробітна плата (нарахування якої відбувалося згідно документів наданих посадовими особами ТОВ «Аркапласт») в переважній більшості випадків виплачувалась працівникам 1 раз на місяць (без виплати авансу).

На підставі отриманих первинних документів, пояснень найманих працівників та фактів встановлені в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000038, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2016 року, перевіркою було встановлено виплату основної частини заробітної плати найманим працівникам ТОВ «Аркапласт» за рахунок необлікованих коштів (без відображення в обліку) на загальну суму 3 237 768,69 гривень (перелік виплат в розрізі працівників наведено в додатку 3 до акта).

На підставі даного акту перевірки відповідачем винесено:

- рішення № від 26.02.2018 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску рішення про застосування штрафних санкцій, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 460 769,86 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.02.2018 р. № Ю- зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 921 539,72 грн.

За результатами адміністративного оскарження Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 11.04.2018 р. № 12395/6/99-99-11-07-02-25 про результати розгляду скарги, яким залишено без змін рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу (недоїмки), а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із наказом про проведення перевірки та прийнятими за результатами перевірки рішенням про застосування штрафних санкцій та вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України від 08.07.2010 р. № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).

Положення п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI визначають, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціальною страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Частинами 2, 3 ст. 9 названого Закону встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення ) виплат (доходу ), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої етапі 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно із ч. 3 ст. 25 Закону № 2464- VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку(ч. 4 ст. 25 цього Закону).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій органами доходів і зборів, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів визначено Інструкцією про порядок формування і сплати єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкцією).

Згідно розділу VI Інструкції до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Отже, єдиний внесок нараховується роботодавцем на суму доходу (прибутку) фізичної особи, отриманого від діяльності, що підлягає обкладенню податком па доходи фізичних осіб, за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу та нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиною внеску, встановленої цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що перевірку проведено на підставі наявної у розпорядженні податкового органу податкової інформації та документів з урахуванням матеріалів досудового розслідування Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області по кримінальному провадженню № 0000038. а саме: даних карткових рахунків працівників позивача, банківських рахунків службових осіб ТОН «Аркагіласт», пояснень найманих працівників.

Основним доводом апеляційної скарги, зокрема, є те, що ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2017 року скасовано ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2018 року та відмовлено у проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аркапласт», тому вважають, що наказ на перевірку виданий без належних правових підстав, та всі рішення відповідача, прийняті за наслідками такої перевірки, є протиправними.

Проте, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу, оскільки перевірка позивача на підставі спірного наказу від 29.12.2017 р. № .15291 проведена у період, коли ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2017 року була чинною, а Позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження у березні 2018 року, тобто вже після скасування вказаної ухвали та після того, як дії податкового органу щодо проведення перевірки були завершені (зокрема, складено акт, прийнято рішення про застосування штрафної (фінансової) санкції, вимога про сплату боргу (недоїмки), а відповідачем фактично реалізовано його компетенцію на проведення позапланової виїзної перевірки та оформлення її результатів.

Відповідно до норм статті 78 ПК України, наказ про призначення документальної позапланової перевірки платника податків видається керівником контролюючого органу на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 за умови, якщо така перевірка проводиться з питань, які викладені у відповідному судовому рішенні суду (слідчого судді) чи органу досудового розслідування, та які не були предметом дослідження попередніх перевірок такого платника податків.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідача був обов`язок призначити документальну позапланову перевірку у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, тому наказ про проведення перевірки винесений відповідно до закону.

Крім того, відповідно до абзацу 2 п. 78.4 ст. 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 78.5 статті 75 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення па проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до абзацу третього п. 81.1 ст. 81 ПК України у наказі про проведення документальної виїзної перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу.

Позивачем не спростовано, що його представнику в особі директора Соболя Станіслава Васильовича було вручено копію наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 29.12.2017 № 15291 та що його було ознайомлено з направленнями на право проведення перевірки під підпис.

Крім того, Податковим кодексом України передбачена можливість та встановлений порядок захисту платника податків від незаконного проведення перевірки, а саме - шляхом недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної.

ТОВ «Аркапласт» не скористалося правом, передбаченим и. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, на недопущення до проведення перевірки, тому предметом розгляду наразі має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладених в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі міста Донецька, третя особа Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, та постанові від 18.12.2018 року в справі №826/3014/16, згідно яких платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту ухвалення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Отже, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необгрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Проте, процедурні порушення порядку проведення перевірки не можуть бути підставою для зменшення донарахованих за наслідками перевірки податкових зобов`язань платника податків за умови порушення платником вимог податкового законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що дії відповідача при призначенні та проведенні перевірки є правомірними, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом, тому перевірка контролюючим органом була проведена законно, висновки Акту перевірки є обгрунтованими та вмотивованими, оскаржувані рішення прийняті у повній відповідності із Законом.

Щодо посилання позивача на те, що питання, які є предметом перевірки вже були раніше охоплені виїзною документальною перевіркою за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. за результатами якої, було складено акт від 10.0.2017 № 12/26-15-1-01-02/3566626, колегія суддів вважає їх також такими, що спростовуються матеріалами справи, о огляду на наступне.

Раніше була проведена документальна планова перевірка за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, тоді як позапланова документальна перевірка проводилась за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, що свідчить про різні податкові періоди.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1,1, 78.1.4. 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Також варто відмітити, що згідно абз. 4 п. 86.7 ст. 86 ІІК України рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (тт. 86.8. ст. 86 ІІКУ).

Відповідно до пп. 2.1.5 п. 2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 № 22 (далі - Методичні рекомендації), згідно якого при проведенні перевірки платника податків за ініціативою слідчого підрозділу фінансових розслідувані,, слідчий забезпечує надання підрозділу групи Податкового контролю, що здійснює (очолює) перевірку, наявні матеріали, які мають відношення до перевірки (інформацію щодо під твердження відносин із контрагентами, протоколи допитів посадових та інших відповідальних осіб, інформацію НКЦПФР, виписки банків щодо руху коштів по рахунках платника, реєстраційні документи, тощо) із дотриманням вимог ст. 222 Кримінального процесуального кодексу України).

За результатами опрацювання наданих слідчими, що ініціювали перевірку, матеріалів та/або наданих платником податків документів до перевірки підрозділ, що здійснює перевірку, узгоджує з ініціатором призначення перевірки терміни та перелік питань, які можуть мати вплив на результати проведення такої перевірки та підлягають спільному відпрацюванню (відпрацюванню оперативними підрозділами, правової роботи, іншими структурними підрозділами Інформаційно-аналітичної групи).

У разі призначення перевірки відповідно до пп. 78.1.11. п. 78.1 ст. 78 ПК України підрозділ, що здійснює (очолює) перевірку, до виходу на перевірку направляє протягом 3 робочих днів від дати отримання відповідного документа доручення щодо проведення перевірки запит ініціатору перевірки для надання наявної інформації та матеріалів, що мають відношення до перевірки.

Згідно п. 1.6.3 Методичних рекомендацій реалізацію матеріалів перевірок, призначених відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, доцільно здійснювати з урахуванням норм пункту 36 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

При цьому матеріали перевірки разом з висновками органу державної фіскальної служби супровідним листом не пізніше 3 робочих днів з дня, наступного за днем складання, передаються ініціатору перевірки.

У супровідному листі структурним підрозділом, що здійснював перевірку, обов`язково вказується необхідність надання ініціатором перевірки до органу державної фіскальної служби, що її здійснював, повідомлення про дату та реквізити направлення матеріалів до судових органів та подальшого надання, за наявності, у десятиденний термін завіреної копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, або рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

При цьому, п. 36 підрозділу 10 розділу XX ПК України, згідно якого у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17.07.2015 № 655-VІІІ набрав чинності з першого числа місяця, наступного за місяцем його опублікування, тобто із 01.08.2015, а кримінальне провадження №0000038, у рамках якого отримано ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2017 (номер провадження № 1-кс/295/4569/17) на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГОВ «Аркапласт» внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2016, тобто після набрання чинності Закону України від 17.07.2015 № 655- У1ІІ і як наслідок контролюючим органом дотримано порядок винесення рішень.

Наведена Позивачем судова практика Верховного Суду України стосується обставин справ, які не є аналогічними обставинам, які досліджуються Судом в рамках розгляду справи № 826/5011/18, а тому не підлягають врахуванню та застосуванню в рамках даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підстав для скасування спірних рішення немає.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог є правильним.

Усі наведені аргументи апелянта колегія суддів вважає такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 29.05.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року у справі № 826/5011/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу від 23.12.2017 р. № 15291, вимоги від 26.02.2018 р. № Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій від 26.02.2018 р. № - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Кузьменко