Справа № 460/520/19
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2019 року м. Рівне №460/520/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Войцович О.Т. (в режимі відеоконференції),

відповідача: представник Дмитрук І.М. та Анікін М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДУ "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання бездіяльності протиправною, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" щодо не забезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання засудженого ОСОБА_1 , у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за період відбування ним покарання у вигляді довічного позбавлення волі у ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)", з 19.09.2010 по 02.10.2018, адміністрацією установи порушувались житлово-побутові та санітарні вимоги законодавства щодо умов тримання засуджених, зокрема: приміщення камери, в якій його утримували, є надто вузьким, штучне освітлення недостатнє, природне освітлення та вікна відсутні, вентиляція дуже слабка; площа приміщення, в якому він проживав до етапування замала; незадовільний стан санвузлів; прогулянковий дворик не відповідає встановленим вимогам через вкрай недостатню площу. Зазначає, що наведені порушення, зокрема, підтверджуються звітами моніторингової місії Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 08.04.2019 в режимі відеоконференції.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву від 01.04.2019, відповідно до змісту якого він заперечує проти задоволення позовних вимог. Мотивуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що позивач відбував покарання в секторі максимального рівня безпеки для засуджених до довічного позбавлення волі ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" в камері № 04 , що розташована на 2 поверсі гуртожитку № 4 . Вказана камера має загальну площу 9,1 кв.м., де є два віконні прорізи розміром 0,93*1,2 м., встановлений відгороджений суцільною перегородкою санвузол. Вентиляцію в камерах передбачено природну. Для збільшення доступу природного світла, камер, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі, на світловому ліхтарі замінено прозору покрівлю. П`ять прогулянкових двориків для засуджених сектору приведено у відповідність до чинного законодавства - площа одного дворика становить більше 12 кв.м. Вказує, що всього прогулянкових двориків довічного позбавлення волі 7 шт., з них 2 шт. для гри в настільний занять та для занять на тренажерах. Доступ свіжого повітря під час прогулянок засудженими сектору регулюються 6-ма вентиляційними вікнами, які розміщенні поряд з прогулянковими двориками. Крім того, відповідач зазначає, що Типові правила щодо обладнання секторів для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №124 від 28.07.2005 не застосовуються до облаштування сектору колонії максимального рівня безпеки для чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі.Наголошує, що норми Кримінально-виконавчого кодексу України та Правил внутрішнього розпорядку установ в покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, не містять приписів, які б розкривали поняття "необхідні житлово-побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни" та встановлювали б відповідні вимоги до влаштування санвузлів в колонії. Також зазначає, що результати моніторингового візиту працівників Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини рекомендують Міністерству юстиції України вжити відповідних заходів та не стосуються безпосередньо позивача. Проведення ремонтно-будівельних робіт щодо приведення сектора максимального рівня безпеки можливе з дозволу власника нерухомого майна - Міністерства юстиції України. Вказує, що у структурних дільницях виправної колонії поступово проводяться відповідні будівельні та ремонті роботи та вживаються інші заходи, спрямовані на покращення умов тримання засуджених. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову (а.с.45-46).

Підготовче засідання 08.04.2019 не відбулось, у зв`язку з наявністю технічних проблем у Державній установі "Дрогобицька виправна колонія (№40)", що унеможливлюють участь Войцовича Олександра Теодосійовича у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 08.04.2019 підготовче судове засідання у справі №460/520/19 відкладено до 08.05.2019 до 09:15 год.

Ухвалою суду від 08.05.2019 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 22.05.2019 о 11:00 год.

У судовому засіданні 22.05.2019 позивач в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 22.05.2019 представники відповідача проти позовних вимог заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просили відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю, з урахуванням такого.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 засуджений до довічного позбавлення волі, з 19.09.2010 по 02.10.2018 відбував покарання в секторі максимального рівня безпеки Державної установи "Городищенська виправна колонія №96".

Листом від 14.09.2018 за №19.4/9-В325678.18/17-114 Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідь на звернення позивача від 03.09.2018 стосовно надання інформації щодо моніторингових візитів до ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)", які відбулись 04.04.2013 та 22.08.2018, надіслав йому відповідні матеріали на 26 арк. (а.с.28).

Відповідно до звіту моніторингової групи у складі: головного спеціаліста Департаменту з питань реалізації національного превентивного механізму Секретаріату Уповноваженого з прав людини Федорук О.О., регіонального координатора Уповноваженого з прав людини у зв`язках з громадськістю в Рівненській області Свірець В.В., незалежного представника громадськості Секратаріату Уповноваженого з прав людини Рахманного М.І., проведеного 04.04.2013,у Городищенській виправній колонії (№ 96) виявлено ряд недоліків. За результатами проведення моніторингового візиту рекомендовано:

1) Державній пенітенціарній службі України вирішити питання щодо рівномірного розміщення у Городищенській виправній (№ 96) засуджених дільниці приміщень камерного типу та довічного позбавлення волі з метою забезпечення мінімальної площі на одну особу та створення належних умов відбування покарання;

2) вжити заходів щодо приведення камерних приміщень у відповідність до вимог нормативно-правових актів, у тому числі: забезпечити належні санітарно-гігієнічні умови в санітарних вузлах, замінити застарілий інвентар, обладнати їх напівавтоматичним зливом води; спальні місця у приміщеннях камерного типу та камерах для тримання засуджених до довічного позбавлення волі обладнати відповідно до встановлених законодавством норм площі; забезпечити у всіх камерних приміщеннях доступ до свіжого повітря, а також забезпечити достатній рівень природного та штучного освітлення;

3) забезпечити належне фінансування планових та капітальних ремонтів приміщень Городищенської виправної колонії (№ 96), у тому числі заміни застарілого та зношеного обладнання кімнат побачень, інженерних споруд, тепло- та електромереж тощо;

4) організувати та провести перевірку фінансової діяльності Городищенської виправної колонії (№ 96) щодо неповного перерахунку особистих коштів засуджених на депозитний рахунок в казначействі;

5) у Городищенській виправній колонії (№ 96) привести відповідно до вимог нормативно-правових актів обладнання дворів для проведення прогулянок засуджених, у першу чергу на дільниці для тримання засуджених до довічного позбавлення волі;

6) при стимулюванні правослухняної поведінки засуджених виключити випадки зловживання виховною функцією режиму. Переглянути застосування до засуджених дисциплінарних заходів у вигляді поміщення в ПКТ та ДІЗО на відповідність їх тяжкості вчиненого проступку;

7) рекомендувати адміністрації Городищенської виправної колонії (№96) вжити заходів щодо покращення умов праці засуджених. Провести капітальні та поточні ремонти відповідно до визначених законодавством для виробничих об`єктів норм, працю засуджених організувати з додержанням правил охорони праці, техніки безпеки та ї санітарії (а.с.13-22).

У відповідності до звіту за результатами моніторингового візиту працівників Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, проведеного 22.08.2018, у ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" виявлено факти порушень прав засуджених, а також недоліки, які призводять до порушення права людини на належні умови тримання, в результаті чого Міністерству юстиції України рекомендовано:

1) забезпечити право на приватність засуджених у банному комплексі (обладнати душові кабіни шторками/перегородками);

2) забезпечити належне штучне освітлення в жилих приміщеннях дільниці ре соціалізації Городищенської ВК (№96);

3) забезпечити норму жилої площі на кожного засудженого в окремих жилих приміщеннях дільниці ре соціалізації Городищенської ВК (№96);

4) провести ретельну перевірку фактів затримки/невідправки кореспонденції засуджених з Городищенської ВК (№96) та вжити заходів щодо недопущення порушення права засуджених на листування;

5) вжити заходів щодо повної реконструкції сектору максимального рівня безпеки Городищенської ВК (№96), в якому відбувають покарання засуджені до довічного позбавлення волі в умовах, які є несумісними з повагою до людської гідності;

6) організувати безперервний прийом засудженими препаратів антиретровірусної та замісної підтримувальної терапії, які хворі на ВІЛ/СНІД та перебувають на програмі замісної підтримувальної терапії;

7) вжити заходів щодо приведення трудових договорів із засудженими у відповідність до законодавства про працю з урахуванням особливостей, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України. Забезпечити належні умови тривалості робочого часу та відпочинку засуджених, що працюють у харчоблоці;

8) повідомити до 28.09.2018 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про вжиті заходи реагування за фактами виявлених порушень прав людини, додавши копії матеріалів перевірки та управлінських рішень (а.с.23-26).

Листом від 03.10.2018 №2/9-003622.18-1/3і-65 Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо отримання публічної інформації стосовно заходів реагування за фактом виявлених порушень за результатами моніторингового візиту 22.08.2018 до ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" повідомив позивача, що станом на 02.10.2018 до Секретаріату Уповноваженого з прав людини не надходило відповіді про вжиті заходи реагування за фактами виявлених порушень прав людини (а.с.27).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч.1 ст.1 Кримінально-виконавчого кодексу України №1129-IV від 11.07.2003 (далі - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Частинами 1,2 статті 7 КВК України передбачено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Відповідно до ч.4,5 ст.7 КВК України правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Дискримінація засуджених за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками забороняється.

У відповідності до вимог ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Відповідно до ч.2 ст.150 КВК України засуджені до довічного позбавлення волі тримаються окремо від інших засуджених, крім тих, які після відбуття десяти років покарання у приміщеннях камерного типу переведені до звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.151 КВК України, на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.97 КВК України у дільниці посиленого контролю виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки засуджені тримаються в ізольованих жилих приміщеннях, а в дільниці посиленого контролю виправних колоній максимального рівня безпеки у приміщеннях камерного типу.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 № 2186/5(по тексту - Правила).

Порядок утримання та встановлені обмеження для засуджених, які знаходяться в дільницях посиленого контролю, передбачені розділом ХХХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, відповідно до приписів якого у дільницях посиленого контролю виправних колоній засуджені тримаються в умовах суворої ізоляції від інших засуджених, яка поєднується із застосуванням до них обмежень, передбачених режимом відбування покарання, а також заходів виховного впливу. У дільницях посиленого контролю виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання та середнього рівня безпеки засуджені розміщуються у звичайних жилих приміщеннях, а в дільницях посиленого контролю виправних колоній максимального рівня безпеки - у ПКТ.

Засуджені, які тримаються у дільниці посиленого контролю, не мають права виходу з жилих приміщень та ПКТ, за винятком виходу на роботу та проведення прогулянок у встановлений розпорядком дня час, а також у випадках надання їм побачень, медичного обстеження та стаціонарної медичної допомоги, відвідування кімнати для виховної роботи.

У дільниці посиленого контролю установлюється роздільне тримання засуджених осіб, які переведені з дільниці карантину, діагностики і розподілу, від засуджених осіб, які переведені з інших ізольованих дільниць установи виконання покарань.

Відповідно до ч.1.ст.115 КВК України, особам, які відбувають покарання у виправних і виховних колоніях, створюються необхідні житлово-побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Засуджені, як правило, тримаються в приміщеннях блочного типу. Норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри, а у лікувальних закладах при виправних колоніях, у виправних колоніях, призначених для тримання і лікування хворих на туберкульоз, у стаціонарі - п`яти квадратних метрів.

Згідно з пунктами 10-12 Мінімальних стандартних правил поводження з в`язнями [резолюція 663 CI (XXIV) (995_992) ООН від 30.08.1955] всі приміщення, якими користуються в`язні, особливо спальні, повинні відповідати всім санітарним вимогам, причому належну увагу слід звертати на кліматичні умови, особливо на кубатуру цих приміщень, на мінімальну площу їх, на освітлення, опалення і вентиляцію. В приміщеннях, де живуть і працюють в`язні: а) вікна повинні мати достатні розміри для того, щоб в`язні могли читати і працювати при денному світлі, і повинні бути сконструйовані так, щоб забезпечувати доступ свіжого повітря, незалежно від того, є чи немає штучної системи вентиляції; b) штучне освітлення повинне бути достатнім для того, щоб в`язні могли читати і працювати без шкоди для зору. Санітарні вузли повинні бути достатні для того, щоб кожен в`язень міг задовольнити свої природні потреби, коли йому це потрібно, в умовах чистоти і пристойності.

Європейськими пенітенціарними (в`язничними) правилами (Рекомендація № R (2006)2 від 12.02.1987 Комітету Міністрів держав-учасниць) встановлено, що при поводженні з усіма особами, позбавленими волі, необхідно дотримуватись їхніх прав людини. Особи, позбавлені волі, зберігають усі права, яких вони не були законно позбавлені за рішенням суду, відповідно до якого вони засуджені до позбавлення волі чи взяті під варту. Утримання ув`язнених в умовах, які порушують їхні права людини, не може бути виправдано нестачею ресурсів (пункти 1,2,4).

Відповідно до пункту 18 Європейських пенітенціарних (в`язничних) правил у всіх будівлях, де ув`язнені повинні мешкати, працювати або збиратися: a. вікна мусять бути достатньо великими, аби ув`язнені могли читати чи працювати при природному освітленні в нормальних умовах, та забезпечувався приплив свіжого повітря, крім тих випадків, коли є відповідна система кондиціонування повітря; b. штучне освітлення мусить відповідати загальноприйнятим технічним нормам; c. повинна бути передбачена система сигналізації, яка дозволяє ув`язненим негайно встановлювати контакт із персоналом.

Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 28.07.2005 №124, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.08.2005 за №881/11161, затверджено Положення про сектор максимального рівня безпеки при виправній колонії середнього рівня безпеки (далі - Положення).

Пунктом 1.2 Положення встановлено, що Сектор є структурним підрозділом виправної колонії середнього рівня безпеки (далі - колонія), на території якої він створений, і розташовується в ізольованому (локальному) секторі житлової зони колонії на базі капітально побудованих приміщень камерного типу (далі - ПКТ).

Згідно з пунктом 1.3 Положення у секторі тримаються засуджені до позбавлення волі на певний строк, яким за рішенням Апеляційної комісії Державного департаменту України з питань виконання покарань з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі (далі - Апеляційна комісія Департаменту), установлено відбування покарання у ПКТ виправної колонії максимального рівня безпеки, а також чоловіки, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до пункту 1.8 Положення Сектор не має прав юридичної особи. Бухгалтерські та фінансові операції з його обслуговування провадяться відповідними службами колонії.

Додатком до Положення є Типові правила щодо обладнання секторів для тримання засуджених до довічного позбавлення волі (далі - Типові правила), відповідно до пункту 1 яких ці правила застосовуються для обладнання нових та реконструкції і капітального ремонту діючих секторів максимального рівня безпеки (далі - сектори). При облаштуванні секторів, крім цих правил, необхідно також керуватися вимогами державних будівельних норм, державних стандартів України, державними протипожежними та санітарними нормами при будівництві, а також вимогами відомчих нормативно-правових актів, що регламентують це питання.

Обставина того, що відповідно до доводів відповідача, наведених в відзиві на позовну заяву, сектор максимального рівня безпеки для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)" був прийнятий в експлуатацію 30.06.2004, не дає підстав для неврахування приписів Положення та Типових правил, затверджених в часі пізніше, оскільки вказані нормативні документи регламентують діяльність та встановлюють вимоги до всіх секторів для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, як нових, так і реконструйованих раніше, і не розмежовують такі вимоги в залежності від часу створення (реконструкції) секторів.

Пунктом 3 Типових правил визначено, що з метою забезпечення надходження до камери належного природного освітлення відношення площі світлових прорізів до площі підлоги встановлюється не менше 1:8, віконні прорізи виконуються висотою 1200 мм, шириною - не менше 900 мм. У кожній камері встановлюються санітарний вузол, обладнаний унітазом із зливним бачком, умивальник та при технічній можливості душова кабіна. Санітарний вузол обов`язково відгороджується суцільною перегородкою висотою не менше 1 м з дверима, що відчиняються ззовні.

Також пунктом 3 Типових правил передбачено, що прогулянкові дворики розміщуються на території сектору або на даху будівлі з ПКТ і будуються з розрахунку 3 кв. м на одну особу і не менше ніж на 25% від загальної кількості місць для засуджених у секторі. Площа кожного прогулянкового дворика має бути не менше ніж 12 кв. м.

Пунктом 4.2 Типових правил визначено, що у приміщеннях передбачається припливна або припливно-витяжна вентиляція. У камерах передбачаються: а) припливно-механічна вентиляція з підігрівом припливного повітря в холодний період та розташування повітроводів у коридорах уздовж повздовжньої стіни з розміщенням припливних отворів у стінах камер; б) витяжна гравітаційна вентиляція через окремі для кожної камери витяжні канали, що розміщуються у стіні.

На підтвердження вжиття заходів, спрямованих на покращення умов тримання засуджених відповідачем долучено до матеріалів справи акт, затверджений начальником ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" від 10.07.2017 про те, що за результатами обстеження комісією ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" приміщення прогулянкових двориків в секторі максимального рівня безпеки для засуджених до довічного позбавлення волі на предмет готовності до експлуатації, встановлено, що площа прогулянкових двориків становить 12,1 кв.м. кожного. Зазначено, що комісія вважає,що прогулянкові дворики в кількості 5 штук готові до експлуатації (а.с.49).

Разом з тим, доказів приведення у відповідність до вимог національного та міжнародного законодавства прогулянкових двориків в секторі максимального рівня безпеки для засуджених до довічного позбавлення волі до 10.07.2017 відповідачем не надано.

Відповідно до довідки інженера-будівельника ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)"від 27.03.2019сектор максимального рівня безпеки ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" розміщений в гуртожитку №4, інвентарний №10320010, 2004 року введення в експлуатацію, загальною площею 921 кв.м., загальним об`ємом 2991 куб.м., який перебуває на балансі установи. Відповідно до змісту вказаного акта камера №04, в якій утримувався засуджений ОСОБА_1 , розташована на 2-му поверсі гуртожитку №4 має загальну площу 9,1 кв.м. В камері є два віконні прорізи розміром 0,93*1,2 м., в камері встановлений санвузол, що обладнаний унітазом та зливним бачком та умивальники. Санітарний вузол у камері відгороджений суцільною перегородкою висотою, що не менша 1 м. з дверима, що відчиняються ззовні. Вентиляція в камері передбачено природну. Для збільшення доступу природного світла до вікон камер, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі, на світловому ліхтарі замінено прозору покрівлю. Зазначено, що п`ять прогулянкових двориків для засуджених сектору приведені у відповідність до чинного законодавства - площа одного прогулянкового дворику становить більше 12 кв.м. Всього прогулянкових двориків на секторі довічного позбавлення волі 7 шт., з них 2 шт. для гри в настільний теніс та для занять вправами на тренажерах. Доступ свіжого повітря під час проведення прогулянок засудженими сектору регулюються 6-ма вентиляційними вікнам, які розміщені поряд з прогулянковими двориками. У весняно - літній період під час підвищення загальної температури повітря дані вікна постійно відкриті, а в осіньо-зимовий за їх допомогою здійснюється щоденне провітрювання.

До вказаної довідки відповідачем долучено витяг з технічного паспорта гуртожитка №4, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2 , та фотознімки приміщень ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)"(а.с.53-57).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 відбував покарання у ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" з 19.09.2010 до 02.10.2018.

Відповідно до інформації, наданої Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради з прав людини 03.10.2018, станом на 02.10.2018 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини відповіді про вжиті заходи реагування за фактами виявлених порушень прав людини не надходило.

Отже, долучена відповідачем довідка від 27.03.2019 жодним чином не підтверджує забезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання засудженого ОСОБА_1 в ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)", у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі.

Відповідно до витягу з витягу з технічного паспорту гуртожитка №4,розміщеного за адресою: АДРЕСА_2 ., в камері №04, де утримувався Войцович О.Т. норма жилої площі на одного засудженого дотримана.

Проте, з пояснень позивача та представників відповідача судом встановлено, що позивач у камері № 04 утримувався не один.

Крім того, представниками відповідача зазначено, що особи, засуджені до довічного ув`язнення, періодично переводяться з камери в камеру, відповідно до затверджених графіків покамерного переміщення, з метою забезпечення безпеки персоналу установ виконання покарань та засуджених, попередження вчинення з їхнього боку злочинів.

Доказів приведення у відповідність до вимог чинного законодавства інших камер ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)", відповідачем надано не було.

Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вжиття ним заходів щодо повного усунення порушень вимог чинного законодавства в частині забезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання засуджених.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови утримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, які утримуються в секторі максимального рівня безпеки ДУ "Городищенська виправна установа (№ 96)" в період з 19.09.2010 по 02.10.2018, не відповідали встановленим стандартам як в міжнародному, так і в національному законодавстві.

Зазначені обставини підтверджені станом на 2013 рік результатами моніторингового візиту до установи представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також результатами моніторингового візиту працівників Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, проведеного у 2018 році.

Позивач утримувався в секторі максимального рівня безпеки ДУ "Городищенська виправна установа (№ 96)" в період з 19.09.2010 до 02.10.2018, а відтак суд вважає, що невідповідність умов утримання позивача у виправній установі нормативно встановленим вимогам підтверджена належними та допустимими доказами та не спростована відповідачем.

Відповідно до пп.15 ч.1 ст.18 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 №2713-IV (далі - Закон №2713-IV), посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, зобов`язані створювати належні умови для тримання засуджених і осіб, узятих під варту, їх комунально-побутового і медико-санітарного забезпечення.

Пунктом 1.9 Положення про сектор максимального рівня безпеки при виправній колонії середнього рівня безпеки, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 28.07.2005 №124, зареєстровано в Міністерствіюстиції України 11.08.2005 за №881/11161, установлено, що начальник колонії та його заступники несуть персональну відповідальність за додержання вимог законодавства, умов і режиму тримання засуджених у секторі.

При вирішення даного адміністративного спору суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Калашников проти Росії" суд вказав що умови утримання заявника під арештом, зокрема переповненість камери, її антисанітарія і вплив цих факторів на здоров`я та якість життя заявника у поєднанні із тривалістю такого арешту, є таким поводженням, що принижує людську гідність. Отже, мало місце порушення ст. 3 Конвенції.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" встановлено, що уряд нічим не підтвердив свої аргументи щодо належного функціонування вентиляційної системи. За цих обставин Суд схильний віддати перевагу версії заявника з цього питання (див. рішення у справі "Ахмет Озкан та інші проти Туреччини" (AhmetOzkanandOthers v. Turkey), №21689/93, п. 426, від 6 квітня 2004 року). Отже, Суд визнає, що на додаток до переповненості камер, у яких заявника тримали протягом двох років, трьох місяців і п`ятнадцяти днів, умови тримання його під вартою погіршувала і неналежна вентиляція. Це підтверджується також висновком, якого Суд дійшов у справі Коваля (див. рішення у справі "Коваль проти України" (974_143) (Koval v. Ukraine), №65550/01, п. 76 від 19 жовтня 2006 року) стосовно цієї самої установи досудового тримання під вартою.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вжиття ним заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства в частині забезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання позивача в період утримання останнього у ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96).

Доводи відповідача, викладені в відзиві на позовну заяву, щодо відповідності умов утримання засудженого ОСОБА_1 нормативним стандартам, не відповідають обставинам справи та спростовуються дослідженими доказами.

Відповідно до ч.1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду даної адміністративної справи відповідач не довів правомірності його поведінки у спірних правовідносинах.

На переконання суду, адміністрацією ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" не було вжито всіх належних заходів для приведення умов утримання засудженого до довічного позбавлення волі позивача у відповідність до вимог чинного законодавства, чим допущено протиправну бездіяльність внаслідок невиконання обов`язку, встановленого законом.

З огляду на викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( вул. Трускавецька, 77 , ДУ "Дрогобицька ВК №40", м.Дрогобич, Дрогобицький район, Львівська область, 82100 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) до ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" (с. Городище, Рівненський район, Рівненська область, 35341, ) про визнання бездіяльності протиправною, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" щодо не забезпечення належних житлових, побутових та санітарно-гігієнічних умов утримання засудженого ОСОБА_1 , у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28 травня 2019 року.

Суддя Борискін С.А.