Справа № 120/1175/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 травня 2019 р. Справа № 120/1175/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ніконової Тетяни Василівни

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Чайки Артура Олеговича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) протиправною та її скасування

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-134176-53 від 07.02.2019 року щодо сплати недоїмки з єдиного соціального внеску у сумі 18 276 грн. 72 коп.

Позов обґрунтовано тим, що позивач 20.03.2019 року отримав спірну вимогу. З даною вимогою позивач не погоджується з огляду на те, що відповідач, на його думку, порушив строк обчислення боргу по сплаті єдиного соціального внеску, який мав бути зроблений в кінці календарного місяця у разі існування недоїмки зі сплати єдиного внеску. Крім того, спірна вимога позивачеві тривалий час не направлялась, а заборгованість зростала. Позивач також зазначає, що з 01.01.2012 року він податкову звітність не подавав та податкові платежі не здійснював. А 14.03.2019 року припинив здійснювати свою діяльність як фізична особа-підприємець.

Ухвалою від 08.04.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись одноособово суддею Маслоід О.С. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 06.05.2019 року.

26.04.2019 року за вх. № 23188 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він з позицією позивача не погоджується та вважає, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити. Відзив мотивовано тим, що за даними інформаційної системи органів ДФС станом на 31.01.2019 року за позивачем обліковується загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 18 276 грн. 72 коп. Дана заборгованість виникла внаслідок несплати поточних нарахувань по термінах сплати, а саме:

09.02.2018 року - 8 448 грн. 00 коп. (нарахування здійснено одноразово виключно за 2017 рік);

19.04.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (І квартал 2018 року);

19.07.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІ квартал 2018 року);

19.10.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІІ квартал 2018 року);

21.01.2019 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІV квартал 2018 року).

У зв`язку з цим, позивачеві було направлено спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки).

При цьому, відповідач зазначає, що, дійсно, позивачем здійснено припинення підприємницької діяльності з 14.03.2019 року, втім він не знятий з податкового обліку. Відповідач зауважує, що після припинення підприємницької діяльності фізична особа-підприємець має забезпечити остаточні розрахунки з податків від здійснення такої підприємницької діяльності, повинна закрити усі рахунки, відкриті у фінансових установах та в установлені строки подати контролюючому органу відповідні документи про закриття об`єкта оподаткування. У цей період така особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою-підприємцем.

У судове засідання 06.05.2019 року позивач не з`явився, представника не направив, до суду повернувся конверт із судовою повісткою, направленою позивачеві за адресою, вказаною у позовній заяві. Згідно поштової довідки позивач за вказаною адресою не знаходиться. У відповідності до вимог ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Судове засідання відкладено на 28.05.2019 року.

У судовому засіданні 28.05.2019 року позивач позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що не займався підприємницькою діяльністю, він не обізнаний із вимогами законодавства щодо сплати податків та зборів фізичними особами - підприємцями, підстави позову також підтримав.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши сторін по справі, суд встановив наступне.

Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно даних ІС «Податковий блок» він зареєстрований Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області як фізична особа-підприємець 24.04.2002 року, номер державної реєстрації 23063121Ф0040228, взятий на облік відповідачем (Козятинське управління) за № 859 від 13.05.2002 року та перебуває на обліку як платник єдиного внеску за № .

У позивача за період 2017 - 2018 років виникла заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску у загальній сумі 18 276 грн. 72 коп., у тому числі:

За 2017 рік - 8 448 грн. 00 коп.;

19.04.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (І квартал 2018 року);

19.07.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІ квартал 2018 року);

19.10.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІІ квартал 2018 року);

21.01.2019 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІV квартал 2018 року).

У зв`язку із наявністю заборгованості відповідачем винесено вимогу від 07.02.2019 року № Ф-134176-53 про сплату боргу (недоїмки) за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на вказану суму заборгованості.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію припинення фізичної особи - підприємця позивача - проведено 14.03.2019 року (рішення про припинення № 3003250).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст.1 Закону).

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 5 Закону взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, як зазначено в абз. 7 ч. 1 ст. 5 Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку.

Згідно ст. 7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з нормами ч. 5 ст. 8 Закону єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22% до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Ст. 9 Закону передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у п. 4, 5 та 5.-1 ч. 1. ст. 4 цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно п. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, а його стягнення відповідно до ст. 25 Закону здійснюють органи державної виконавчої служби України.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449).

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції № 449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 Розділу VI Інструкції № 449).

Відповідно до п. 3 Розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Системний аналіз наведених норм доводить, що у позивача існує обов`язок сплачувати єдиний соціальний внесок, у строки визначені Законом. Разом з тим цей обов`язок кореспондує й відповідачу, а саме: у випадку не своєчасного нарахування та/або сплати платником сум єдиного внеску, він обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника.

З матеріалів справи вбачається, що борг (недоїмка) позивача зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 8 448 грн. 00 коп. утворився за 2017 рік та в подальшому, протягом 2018 року, продовжував збільшуватись. Спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) була сформована станом на 31.01.2019 року та вручена позивачеві 20.03.2019 року.

Суд звертає увагу, що несвоєчасне направлення (вручення) контролюючим органом податкової вимоги на адресу позивача не свідчить про його звільнення від обов`язку сплачувати відповідні зобов`язання.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачем строку обчислення боргу по сплаті єдиного соціального внеску, який мав бути зроблений в кінці календарного місяця (кварталу) у разі існування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, оскільки ані Законом, ані Інструкцією № 449 не передбачено строку обчислення боргу. Як вже зазначалось, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки) (п. 2 Інструкції № 449).

А п. 3 Інструкції № 449, як вже зазначалось, визначені випадки, за наявності яких, платникові надсилається (вручається) вимога та строки її надіслання (вручення).

Разом з тим, суд наголошує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника. Вимога про сплату боргу (недоїмки) лише засвідчує факт наявності заборгованості. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Позивач у період з 24.04.2002 року по 14.03.2019 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому зобов`язаний був сплачувати єдиний соціальний внесок. Згідно інтегрованої картки платника податків за позивачем рахується заборгованість у сумі 18 276 грн. 72 коп. Оскаржувана вимога сформована у відповідності до вимог ст. 25 Закону на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Таким чином, не сплата в добровільному порядку позивачем єдиного соціального внеску свідчить про порушення ним вимог законодавства.

Одночасно суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо того, що фізична особа-підприємець після припинення своєї підприємницької діяльності має забезпечити остаточні розрахунки з податків від здійснення підприємницької діяльності, закрити усі рахунки, відкриті у фінансових установах та в установлені строки подати контролюючому органу відповідні документи про закриття об`єкта оподаткування, оскільки оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) була сформована відповідачем не у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності позивачем, а станом на 31.01.2019 року, тобто до припинення підприємницької діяльності позивачем, яке відбулось 14.03.2019 року.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, де встановлено, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків належить віддати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків, зокрема як у справі Сєрков проти України, Щокін проти України, з огляду на наступне. Так, умовою тлумачення прав та/чи обов`язків платника податків на його користь можливе виключно у випадку, коли існує неоднозначність розуміння норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин. У даному ж випадку цього немає, оскільки норми Конституції України, ПК України та Закону чітко закріплюють обов`язок платника податків сплачувати податки та збори у спосіб та порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того, чинне законодавство містить виключний перелік підстав для звільнення від сплати податків та зборів, або ж сплати їх в меншому розмірі.

Не враховує суд і посилання позивача на те, що, у даному випадку, відбулось втручання відповідача у право на мирне володіння майном, з огляну на наступне. Так, у контексті ст. 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, у тих випадках, коли особами були дотримані вимоги національного законодавства і вирішувалося питання правомірності та пропорційного втручання держави у їх майно. Як вже зазначалось, позивачем порушені вимоги діючого національного законодавства.

Суд вказує на те, що шляхом сплати податків наповнюється бюджет держави, з якого здійснюються виплати пенсій, соціальної допомоги тощо. Несплата податків погіршує економічне становище країни та призводить до зменшення соціальних виплат або ж зовсім до їх припинення. Більш того, несплата податків є порушенням вимог чинного законодавства, за яке передбачена як кримінальна, так і адміністративна відповідальність, що в свою чергу не є співрозмірним у втручання майно такої особи, як про це стверджує позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що несвоєчасність направлення позивачеві спірної вимоги не може бути самостійною підставою для визнання протиправним

такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При чому, при розгляді податкових спорів перевага надається саме змісту документа порівняно з його формою.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною вимоги відповідача № Ф-134176-53 від 07.02.2019 року, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-134176-53 від 07.02.2019 року у сумі 18 276 грн. 72 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акта індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акта індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд позовну вимогу про визнання протиправною вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-134176-53 від 07.02.2019 року залишив без задоволення, то позовна вимога щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-134176-53 від 07.02.2019 року у сумі 18 276 грн. 72 коп. також не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року та ст. 2, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-134176-53 від 07.02.2019 року щодо сплати недоїмки з єдиного соціального внеску у сумі 18 276 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 72 (сімдесят дві) коп. протиправною та її скасування відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 31.05.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна