Справа № 214/2236/19
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2236/19
2-а/214/115/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до лейтенанта поліції Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Рухайло Олега Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №984617 від 13.03.2019 року, винесену лейтенантом поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області Рухайло О.Г., посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови позивач 13 березня 2019 року, о 07 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «Рута СПД», н/з НОМЕР_1 , рухався по пр. 200-річчя Кривого Рогу, 15 в м. Кривому Розі, при цьому перевозив пасажирів понад максимальну кількість, визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив п.21.1 Правил дорожнього руху України. Однак дії відповідача у даному випадку він вважає протиправними, позаяк вказаного правопорушення позивач не вчиняв, крім того відповідачем не надано доказів, що у транспортному засобі знаходилась понад нормова кількість пасажирів, відсутня фото фіксація перерахунку кількості пасажирів, відсутні покази свідків.

Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним, 13 березня 2019 року, близько 07 год. 45 хв., було помічено, що водій ОСОБА_1 , як з`ясувалось після зупинки, керуючи транспортним засобом «Рута СПД», н/з НОМЕР_1 , працюючи в режимі маршрутного таксі рухаючись по маршруту, перевозив пасажирів більше ніж дозволено технічними характеристиками транспортного засобу, чим порушив п. 21.1 Правил дорожнього руху України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення, та після зупинки транспортного засобу, він підійшов до автомобіля позивача, представився та повідомив про причину зупинки. З відеозапису з нагрудної бодікамери, вбачається що транспортний засіб позивача повністю забитий людьми, які стоять аж на проході. Запитавши позивача скільки відповідно до реєстраційного документу він має місць для стояння, позивач відповів 4, проте в салоні транспортного засобу стояло значно більша кількість пасажирів. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КпАП України виконані, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після з`ясування усіх фактичних данних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та складено оскаржувану постанову. Отже, відповідач вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 13 березня 2019 року, о 07 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «Рута СПД», н/з НОМЕР_1 , рухався по пр. 200-річчя Кривого Рогу, 15 в м. Кривому Розі, при цьому перевозив пасажирів понад максимальну кількість, визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив п.21.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.9).

Відповідно до п. 21.1 Правил дорожнього руху України, дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 КУпАП, перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціатив, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, судом був досліджений носій відеоінформації, долучений відповідачем до відзиву на позов, під час перегляду якого, було встановлено, що останній не відображає факту вчинення позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, позаяк містить лише відеофіксацію того, як відповідач йде до транспортного засобу позивача та перевіряє його водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Таким чином, досліджений носій відеоінформації, який відповідач долучив до матеріалів справи як доказ на підтвердження правомірності своїх дій з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення не містить доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Отже, враховуючи вище викладене, суд уважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №984617 від 13.03.2019 року лейтенанта поліції Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Рухайло Олега Геннадійовичапро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов