Справа № 360/4477/18
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року справа №360/4477/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року (у повному обсязі виготовлено 05 березня 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/4477/18 (головуючий І інстанції суддя К.О. Пляшкова) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 26.12.2018 року звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (далі - відповідач), в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо вимоги надати для оформлення соціальної допомоги довідки про нараховані аліменти; визнати незаконним та скасувати рішення відповідача № 383 від 26.03.2018 року про відмову їй в призначенні соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити їй соціальну допомогу на утримання ОСОБА_2 , якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку з урахуванням компенсації з 01.12.2017 року (а.с. 4).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 59-62).

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що місцем проведення виконавчих дій за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21 червня 2016 року у справі № 420/3527/15-ц про стягнення аліментів на користь позивача є тимчасово окупована територія АРК. За таких обставин, на даний час позивач позбавлена можливості одержати довідку про розмір аліментів від відповідного органу державної виконавчої служби.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що звернення за допомогою було не первинне, а повторне, тобто, відповідач фактично припинив виплату допомоги без урахування п. 30 Порядку № 205.

Посилається на абз. 9 п. 27 Порядку № 205 та вважає, що відповідач повинен був прийняти документи від позивача у відсутність довідки про розмір аліментів через неможливість одержання такої довідки та запропонувати написати відповідну заяву.

Крім того, управлінням фактично порушено строки розгляду заяви позивача про призначення допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, наданий відзив, встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з довідкою УСЗН Станично-Луганської РДА від 08 лютого 2019 року № 55 у період з 01 грудня 2013 року по 30 листопада 2017 року позивачу було призначено державну соціальну допомогу на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають під опікою (піклуванням), на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50).

Позивач 15 лютого 2018 року звернулася до УСЗН Станично-Луганської РДА із заявою про продовження виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с. 42-43).

Дослідженням копії цієї заяви встановлено, що звернення є повторним. На заяві наявні відмітки про прийняття 15 лютого 2018 року заяви та документів на 3 аркушах, їх реєстрацію за № 383. Також наявна відмітка, що для розгляду заяви заявнику необхідно додати до 15 березня 2018 року такі документи: довідку про аліменти, картрахунок, витяг про реєстрацію, довідку про держзабезпечення.

Рішенням УСЗН Станично-Луганської РДА про відмову в призначенні соціальної допомоги від 26 березня 2018 року відмовлено позивачу у призначенні соціальної допомоги у звязку з закінченням терміну надання документів (довідка про аліменти, довідка про держзабезпечення) (а.с. 49).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення від 26 березня 2018 року про відмову у призначенні позивачу соціальної допомоги.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

За унормуванням частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей визначає Закон України 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII), який спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

За приписами цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (пункт 4 частини першої статті 3 Закону № 2811-XII).

Частинами другою, третьою статті 6 Закону № 2811-XII визначено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Статтею 16 Закону № 2811-XII визначено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.

Диспозиція статті 17 Закону № 2811-XII передбачає, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування.

Згідно із статтею 18 Закону № 2811-XII допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Вказані норми Закону № 2811-XII кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок).

Пунктом 27 Порядку визначено, що для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, до органу соціального захисту населення подаються такі документи:

1) заява опікуна чи піклувальника про призначення допомоги, яка складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія рішення органу опіки та піклування або суду про встановлення опіки чи піклування над дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування;

3) копія свідоцтва про народження дитини;

4) довідка про реєстрацію місця проживання опікуна (піклувальника) та дитини (для дітей, над якими встановлено опіку чи піклування і які є вихованцями дитячих навчальних закладів, що фінансуються не за рахунок бюджетних коштів, - видана органом реєстрації довідка, в якій зазначено статус дитячого навчального закладу та за які кошти він фінансується, а також підтверджено факт перебування в ньому дітей);

5) довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник (у разі одержання пенсії на дитину органи соціального захисту населення використовують відомості про розмір пенсії, що надійшли від органів Пенсійного фонду України на електронних носіях інформації);

6) медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років, виданий в установленому МОЗ порядку.

Абзацом 8 пункту 27 Порядку встановлено, що у разі неможливості одержання довідки про розмір аліментів від органів державної виконавчої служби, розташованих на тимчасово окупованій території України та в районі проведення антитерористичної операції, державна допомога призначається на підставі письмової заяви опікуна чи піклувальника про одержання (неодержання) аліментів.

Відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається на опікунів чи піклувальників.

При поновленні виплати аліментів опікуни чи піклувальники зобов`язані в триденний строк письмово повідомити про це органу соціального захисту населення для проведення відповідного перерахунку розміру раніше призначеної допомоги.

У разі коли батьки, місце перебування яких відоме, не сплачують аліменти, орган соціального захисту населення призначає допомогу без урахування їх суми. При цьому зазначений орган протягом десяти днів після подання опікуном чи піклувальником заяви про призначення допомоги повідомляє службі у справах дітей про неодержання опікуном чи піклувальником аліментів.

Згідно з пунктом 28 Порядку допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на дванадцять місяців. Питання про продовження виплати допомоги вирішується на підставі заяви та довідок про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує опікун чи піклувальник на дитину.

За змістом пункту 29 Порядку допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається з місяця, в якому була подана заява з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця до моменту досягнення дитиною 18-річного віку включно.

Пунктом 30 Порядку передбачено, що підставою для припинення виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, є: звільнення від виконання обов`язків опікуна чи піклувальника; працевлаштування або взяття шлюбу дитиною до досягнення нею 18-річного віку; усиновлення дитини, передача дитини батькам; досягнення дитиною 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності, якщо вона записана матір`ю або батьком дитини.

У пункті 43 Порядку окреслено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає і виплачує державну допомогу, протягом десяти днів з дня подання заяви.

Про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви (пункт 44 Порядку).

Таким чином, аналіз наведених вище норм законодавства доводить, що є чітко визначений перелік підстав припинення виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. У даному випадку жодна з наведених підстав відсутня.

В матеріалах справи є лист Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 22.07.2016 року № 202, з якого вбачається, що виконавче провадження про стягнення аліментів зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 на виконанні не знаходиться та аліменти не утримуються (а.с. 13).

З урахуванням наведеного, у відповідності до абз. 9 п. 27 Порядку відповідач зобов`язаний був беззаперечно прийняти документи від позивача у відсутність довідки про розмір аліментів. І це з урахуванням того, що відповідач в такій ситуації діє у безпосередньому контакті саме з цього питання зі службою у справах дітей.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулась з заявою про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, 15.02.2018 року , оскільки нею було втрачено паспорт, без якого вона не могла звернутися до відповідача. Разом з тим, в порушення вимог статті 6 Закону № 2811-XII, п. 43 Порядку № 205 рішення відповідачем прийнято лише 26.03.2018 року (а.с. 16).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з метою надання консультативної допомоги, працівники відповідача могли і зобов`язані були відібрати від позивача заяву про неодержання нею аліментів, так як особа, з якої вони стягнуті, находиться на території АРК Крим.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом під час розгляду справи, позивач має право на призначення державної соціальної допомоги на дітей над якими встановлено опіку чи піклування з 01.12.2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною другою статті 77 КАС України унормовано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що він діяв правомірно, прийнявши рішення від 26.03.2018 року про відмову в призначенні соціальної домоги ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статями 308, 311, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі № 360/4477/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області № 383 від 26.03.2018 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області щодо вимоги надати для оформлення соціальної допомоги довідки про нараховані аліменти.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 соціальну допомогу на утримання ОСОБА_2 , який надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку з урахуванням компенсації з 01.12.2017 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області подати Луганському окружному адміністративному суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2019 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко