Справа № 320/851/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2019 року м. Київ справа № 320/851/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київської області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київської області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії у відповідності з вимогами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на 10 років;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії у відповідності з вимогами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на 10 років з дня звернення за призначенням пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2). Зазначив, що 19 грудня 2018 р. звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС". Проте, рішенням відповідача від 28 грудня 2018 р. йому відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог вказаної норми Закону. Позивач вважає це рішення і дії відповідача протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

12 березня 2019 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позову не визнав і просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Зазначив, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС визначає право на пільги, передбачені ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Умови надання пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначаються тільки ст. 55 на підставі первинних документів. Для підтвердження роботи в зоні відчуження було надано посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та копії архівних документів - накази, особові рахунки по заробітній платі. В наказах по особовому складу працівників АТП 11068 є відомості про відрядження для роботи в с. Луговики Поліського району з 26 липня 1986 р., (в особових рахунках по заробітній платі за вересень 1986 р. міститься доплата за Чорнобиль, але відсутній період, за який проведено цю доплату. Шляхове посвідчення знято копію з копії та запис прибуття та вибуття з м. Прип`ять не завірено печаткою. Зазначає, що село Луговики не віднесено до зони відчуження). Відповідно до наданих позивачем документів загальний стаж складає 34 роки 3 місяці 22 дні. Оскільки, період роботи в зоні відчуження не підтверджено первинними документами, то право на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відсутнє. Таким чином, відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку зумовлена саме наведеними обставинами, врахування яких визначено законодавчо.

Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням та іншими заявами до суду не звертався.

8 травня 2019 р. до суду надійшло клопотання від представника відповідача про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Переяслав-Хмельницьким РВ ГУ МВС України в Київській області 2 жовтня 2000 р.

22 грудня 1999 р. Київською обласною державною адміністрацією видано позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, серії НОМЕР_2 .

19 грудня 2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно з вимогами ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням відповідача від 28 грудня 2018 р. № 3804 «Про відмову в призначенні пенсії» позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно з вимогами ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На зворотній стороні цього рішення позивача повідомлено про мотиви відмови в призначенні пенсії за віком як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Так, відповідно до абзацу 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. В залежності від періодів роботи у зоні відчуження, вік виходу на пенсію зменшується на 10, 8 та 5 років.

Учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Згідно розділу ІІ п.2.1 пп. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 24 листопада 2005 р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 7 липня 2014 р. № 13-1 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846) до заяви про призначення пенсії за віком додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 р. №122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії (ст. 15 Закону), або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (при призначенні пенсії за віком із застосування норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідач в рішенні зазначає, що до заяви про призначення пенсії позивачем було надано пільгове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії, довідка форми № 122 від 3 лютого 2015 р. за № 11-12-15/Б-8 про періоди роботи в зоні відчуження з 23 червня 1986 р. по 26 червня 1986 р. та з 29 червня 1986 р. по 1 липня 1986 р., інші документи, проте первинні документи надано не було.

На запит відповідача за № 4500/03 від 20 квітня 2017 р. Департамент соціального захисту населення управління захисту населення постраждалого від Чорнобильської катастрофи надав додатково копії: виписки із наказу про відрядження № 179 від 3 жовтня 1986 р., довідки № 9 від 5 жовтня 1992 р. про період роботи в радгоспі «Володимирський» Поліського району з 25 вересня 1986 р. по 30 вересня 1986 р., товарно-транспортних накладних за 25 вересня 1986 р. 27 вересня 1986 р. та 29 вересня 1986 р. 30 вересня 1986 р., шляхового листа грузового автомобіля № 7873895 за 25 30 вересня 1986 р. за роботу в радгоспі «Володимирський Макарівського району».

За результатами звірки відомостей, поданих для обчислення пенсії, з первинними документами на підприємстві 15 травня 2017 р. з`ясовано, що оригінал посвідчення про відрядження відсутній - наявні копії переписані від руки, а є накази про відрядження №173 від 25 вересня 1986 р. (відрядження в Макарівський район радгосп «Володимирівський»). Оскільки радгосп «Володимирівський» Макарівського району не відноситься до зони відчуження, а первинні документи за період роботи в зоні відчуження не надано і наявні документи мають розбіжності, право на призначення пенсії Ви набудете після досягнення 60-річного віку за наявності страхового стажу з січня 2027 р. по 31 грудня 2027 р.- не менше 34 роки. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 р. страхового стажу право на призначення пенсії набудете після досягнення 63 роки за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 р. від 25 до 35 років.

Крім того, в цьому рішенні відповідач зазначив, що страховий стаж позивача станом на 19 грудня 2018 р. становить 32 роки 8 місяців 5 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я врегульовано Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 р. № 796-XI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з вимогами ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як убачається з абз. 2 п. 1 ч.1 ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Відповідно до вимог абз. 7 пп. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Суд зазначає, що зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

У п. 10 цього Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Із аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 22 березня 2018 р. у справі № 588/538/16-а, від 23 травня 2018 р. у справі № 398/3509/16-а та від 27 лютого 2018 р. у справі № 344/9789/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, позивач має посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. В період з 25 вересня 1986 р. по 30 вересня 1986 р. він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що також підтверджується копією довідки, виданої Бориспільським районним виробничому об`єднанні по агропромисловому обслуговуванню сільського господарства «Райсільгоспхімія» від 5 жовтня 1992 р. № 9. Крім того, згідно з виписки із наказу по відрядженнях Бориспільського РО «Сільгоспхімія» № 179 від 3 жовтня 1986 р. позивач із 3 жовтня 1986 р. по 11 жовтня 1986 р. був у відрядженні на 9 днів для участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказані обставини та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Ураховуючи, що із заявою про призначення пенсії позивач, якому на той час виповнилося понад 51 рік, звернувся до відповідача 19 грудня 2018 р., то саме з цієї дати його права підлягають відновленню.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, отже порушено права позивача на отримання пенсії та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем заявлено позовну вимогу щодо визнання протиправним рішення відповідача від 28 грудня 2018 р. № 3804 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював в зоні відчуження у 1986 році. Як встановлено судом, ця позовна вимога є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Разом з тим, позивачем не заявлено позовної вимоги про скасування зазначеного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд визнає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень слід вийти за межі позовних вимог і одночасно скасувати рішення відповідача від 28 грудня 2018 р. № 3804 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював в зоні відчуження у 1986 році. Суд вважає, що саме такий спосіб захисту за заявленою позовною вимогою буде найбільш ефективним у цій справі.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що дії відповідача були протиправними. Право позивача на отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 28 грудня 2018 р. № 3804 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС" як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював в зоні відчуження у 1986 році.

Зобов`язати Бориспільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 19 грудня 2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач Бориспільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, адреса: вул. Головатого, 4, м. Бориспіль, Київська область, 08302, код ЄДРПОУ - 37838060.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 30 травня 2019 року.