Справа № 826/11557/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ПАТ «Укрнафта», позивач) звернувся до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.04.2018 за наступними номерами: , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , та від 04.04.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач серед іншого посилається на протиправність вищезазначених податкових повідомлень-рішень, які відповідачем були прийняті за результатами перевірки, проведеної в період дії мораторію, введеного на підставі пункту 9 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», що набрав чинності з 01.01.2018.

Крім того позивач зауважує на тому, що відповідачем було невірно надано оцінку договору від 01.03.2016 №12.2/123-ін, визначивши його як договір про спільну діяльність, оскільки Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби не є контролюючим органом, уповноваженим на донарахування для ПАТ «Укрнафта» рентної плати за ставкою, визначеною у пункті 252.20 статті 252 Податкового кодексу України. При цьому, позивач зазначає, що контролюючим органом неправомірно визначено заниження податкового зобов`язання з акцизного податку за період січень-грудень 2015 року, оскільки ті обсяги нафтопродуктів, що реалізовані ПАТ «Укрнафта» покупцям на власних автозаправних станціях (АЗС) для їх використання у комерційних цілях, не підлягали оподаткуванню акцизним податком у 2015 році, оскільки АЗС не можна розцінювати пунктом продажу нафтопродуктів виключно у роздріб покупцям (громадянам) для їх особистого (некомерційного) використання. Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 № в частині нарахувань акцизного податку та штрафних санкцій на скраплений газ позивач зазначив, що на даний час триває процедура судового оскарження висновків контролюючого органу щодо обсягу скрапленого газу на 01.03.3016, водночас відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, яким визначено податкові зобов`язання до закінчення розгляду судом спору щодо визначення обсягів скрапленого газу. Стосовно оприбуткування доходів нерезидентів "Platts" та "Aprys Menia (Russia) Limited" позивач зазначив, що доходи отримані від "Platts" не підпадають під визначення терміну «роялті» та згідно зі статтею 22 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал, дохід, який отримав "Platts" з України на підставі Генеральної угоди, звільнений від оподаткування в Україні. Аналогічні твердження застосовуються і до нерезидента "Aprys Menia (Russia) Limited" з урахуванням приписів Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податкових ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, при цьому, навіть якщо доходи, отримані "Aprys Menia (Russia) Limited" від позивача є роялті, то такі роялті можуть оподатковуватись лише у Великобританії. У позивача відсутній обов`язок щодо подання звітів про виплачені доходи. Також позивач вважає безпідставним висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», оскільки ПАТ «Укрнафта» звернулось до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом за контрактом від 16.09.2014 №194/2014 про стягнення заборгованості за експортований 02.03.2015 товар на суму 1 114 764,80 євро у межах строку, встановленого Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням положень частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України, а саме - в перший робочий день. Стосовно оприбуткування надходжень готівки позивач, з посиланням на практику Верховного Суду, відмітив, що застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки, можливе лише в межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, а тому застосування штрафних санкцій після закінчення одного року з дня вчинення правопорушення, тобто поза межами строків, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України є неправомірним. Крім того, технічні помилки, допущені під час здійснення процедури обліку готівки не доводять факту неоприбуткування готівки в касі підприємства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів даної справи убачається, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, в ході якої зафіксовано порушення позивачем вимог:

- підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента «Platts», підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» за 2015 рік у сумі 788 806, 82 грн.;

- пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України внаслідок неподання до податкових органів розрахунки (звіти) податкових зобов`язань нерезидентів "Аргус Медіа (Russia) Limited" (Великобританія), «Platts», підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США), якими отримано доходи, із джерелом їх походження з України (додаток ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за 2015 рік;

- статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині несвоєчасно отриманої валютної виручки за реалізовані товари;

- підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з акцизного податку в сумі 129 688 980, 00 грн.;

- підпункту 213.1.12 пункту 213.1 статті 213, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, пункту 216.1 статті 216, підпункту 222.1.1пункту 222.1 статті 222, пункту 223.1 статті 223, пункту 232.3 статті 232 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження, суми акцизного податку, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 19 665 633 грн.;

- пункту 252.20 статті 252 Податкового кодексу України, що призвело до заниження рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період березень - грудень 2016 року на загальну суму 1 134 662 231,95 грн.:

- пункту 2.6 глави 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004, а саме: пункту 2.6 - не оприбуткування та несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій, в день її фактичного надходження, в сумі 160 820, 56 грн.

За наслідками перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 16.03.2018 №388/28-10-14-01/00135390 (далі - акт перевірки), на підставі якого прийнято 426 податкових повідомлень-рішень.

За результатом адміністративного оскарження ПАТ«Укрнафта» 426 податкових повідомлень-рішень, Державною фіскальною службою України було прийнято рішення від 21.06.2018 №21267/6/99-99-11-01-02-25, за змістом якого 410 податкових повідомлень-рішень залишено без змін, а саме від 04.04.2018 № та від 05.04.2018:

1. № - рентна плата за користування надрами для видобування природного газу (податкове зобов`язання - 773 436 844,22 грн, штрафні (фінансові) санкції - 193 359 211,06 грн.);

2. № - рентна плата за користування надрами для видобування природного газу (податкове зобов`язання - 267 820 751,75 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 955 187,94 грн.);

3. № - рентна плата за користування надрами для видобування природного газу (податкове зобов`язання - 93 404 635,98 грн., штрафні (фінансові) санкції - 23 351 158,98 грн.);

4. №001001405 - акцизний податок (податкове зобов`язання - 73 384,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 36 692,00 грн.);

5. № (податкове зобов`язання - 395 140,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 197 570,00 грн);

6. № (податкове зобов`язання - 266 097,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 133 049,00 грн.);

7. № (податкове зобов`язання - 356 007,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 178 003,00 грн.);

8. № (податкове зобов`язання - 46 320,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 23 160,00 грн.);

9. № (податкове зобов`язання - 279 340,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 139670,00 грн.);

10. № (податкове зобов`язання - 689 370,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 344 685,00 грн.);

11. № (податкове зобов`язання - 139 251,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 69 626,00 грн.);

12. № (податкове зобов`язання - 1 800 211,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 900 106,00 грн.);

13. № (податкове зобов`язання - 153 675,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 76 838,00 грн);

14. № (податкове зобов`язання - 352 889,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 176 445,00 грн.);

15. № (податкове зобов`язання - 128 935,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 64 468,00 грн.);

16. № (податкове зобов`язання - 122 487,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 61 244,00 грн.);

17. № (податкове зобов`язання - 255 310,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 127 655,00 грн.);

18. № (податкове зобов`язання - 361 715,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 180 858,00 грн.);

19. № (податкове зобов`язання - 183 746,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 91 873,00 грн.);

20. № (податкове зобов`язання - 42 352,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 21 176,00 грн.)

21. № (податкове зобов`язання - 258 305,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 129 153,00 грн.);

22. № (податкове зобов`язання - 286 484,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 143 242,00 грн.);

23. № (податкове зобов`язання - 239 830,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 119 915,00 грн.);

24. № (податкове зобов`язання - 89 641,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 44 821,00 грн.);

25. № (податкове зобов`язання - 162 659,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 81 330,00 грн.);

26. № (податкове зобов`язання - 106 279,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 53 140,00 грн.);

27. № (податкове зобов`язання - 84 236,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 42 118,00 грн.);

28. № (податкове зобов`язання - 106 009,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 53 005,00 грн);

29. № (податкове зобов`язання - 97 448,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 48 724,00 грн.);

30. № (податкове зобов`язання - 829 896,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 414 948,00 грн.);

31. № (податкове зобов`язання - 1 072 152,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 536 076,00 грн.);

32. № (податкове зобов`язання - 99 810,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 49 905,00 грн.);

33. № (податкове зобов`язання - 300 588,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 150 294,00 грн.);

34. № (податкове зобов`язання - 231 523,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 115 762,00 грн.);

35. № (податкове зобов`язання - 196 902,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 98 451,00 грн.);

36. № (податкове зобов`язання - 93 778,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 46 889,00 грн.);

37. № (податкове зобов`язання - 20 576,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 10 288,00 грн.);

38. № (податкове зобов`язання - 214 488,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 107 244,00 грн.);

39. № (податкове зобов`язання - 65 467,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 32 734,00 грн.);

40. № (податкове зобов`язання - 70 987,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 35 494,00 грн.);

41. № (податкове зобов`язання - 343 865,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 171 933,00 грн);

42. № (податкове зобов`язання - 95 719,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 860,00 грн.);

43. № (податкове зобов`язання - 728 157,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 364 078,00 грн);

44. № (податкове зобов`язання - 626 956,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 313 478,00 грн);

45. № (податкове зобов`язання - 76 867,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 38 434,00 грн.);

46. № (податкове зобов`язання - 268 088,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 134 044,00 грн.);

47. № (податкове зобов`язання - 1 481 260,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 740 630,00 грн.);

48. № (податкове зобов`язання - 190 222,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 95 111,00 грн.);

49. № (податкове зобов`язання - 168 037,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 84 019,00 грн.);

50. №003361405 (податкове зобов`язання - 84 701,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 42 351,00 грн.);

51. № (податкове зобов`язання - 545 392,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 272 696,00 грн.);

52. № (податкове зобов`язання - 27 117,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 13 559,00 грн.);

53. № (податкове зобов`язання - 257 532,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 128 766,00 грн.);

54. № (податкове зобов`язання - 481 549,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 240 775,00 грн.);

55. № (податкове зобов`язання - 407 299,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 203 650,00 грн.);

56. № (податкове зобов`язання - 223 769,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 111 885,00 грн);

57. № (податкове зобов`язання - 341 861,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 170 931,00 грн);

58. № (податкове зобов`язання - 145 229,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 72 615,00 грн);

59. № (податкове зобов`язання - 20 910,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 10 455,00 грн);

60. № (податкове зобов`язання - 155 249,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 77 625,00 грн);

61. № (податкове зобов`язання - 463 318,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 231 659,00 грн);

62. № (податкове зобов`язання - 269 700,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 134 850,00 грн);

63. № (податкове зобов`язання - 305 447,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 152 724,00 грн);

64. № (податкове зобов`язання - 93 073,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 46 537,00 грн);

65. № (податкове зобов`язання - 3 065 296,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 1 532 648,00 грн);

66. № (податкове зобов`язання - 300 214,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 150 107,00 грн);

67. № (податкове зобов`язання - 204 589,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 102 295,00 грн);

68. № (податкове зобов`язання - 138 380,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 69 190,00 грн);

69. № (податкове зобов`язання - 6 658,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 3 329,00 грн);

70. № (податкове зобов`язання - 386 475,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 193 238,00 грн);

71. № (податковt зобов`язання - 494 167,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 247 084,00 грн);

72. № (податкове зобов`язання - 394 883,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 187 442,00 грн);

73. № (податкове зобов`язання - 75 417,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 37 709,00 грн);

74. № (податкове зобов`язання - 295 851,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 147 926,00 грн);

75. № (податкове зобов`язання - 585 181,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 292 591,00 грн);

76. № (податкове зобов`язання - 65 655,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 828,00 грн);

77. № (податкове зобов`язання - 39 414,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 19 707,00 грн);

78. № (податкове зобов`язання - 218 334,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 109 167,00 грн);

79. № (податкове зобов`язання - 111 893,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 947,00 грн);

80. № (податкове зобов`язання - 302 148,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 151 074,00 грн);

81. № (податкове зобов`язання - 274 487,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 137 244,00 грн);

82. № (податкове зобов`язання - 155 496,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 77 748,00 грн);

83. № (податкове зобов`язання - 99 858,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 49 926,00 грн);

84. № (податкове зобов`язання - 89 131,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 566,00 грн);

85. № (податкове зобов`язання - 110 567,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 284,00 грн);

86. № (податкове зобов`язання - 303 024,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 151 512,00 грн);

87. № (податкове зобов`язання - 94 009,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 005,00 грн);

88. № (податкове зобов`язання - 83 283,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 41 641,00 грн);

89. № (податкове зобов`язання - 445 839,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 222 920,00 грн);

90. № (податкове зобов`язання - 1 977 900,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 988 950,00 грн);

91. № (податкове зобов`язання - 208 382,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 104 191,00 грн);

92. № (податкове зобов`язання - 280 158,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 140 079,00 грн);

93. № (податкове зобов`язання - 189 563,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 94 781,00 грн);

94. № (податкове зобов`язання - 137 896,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 68 948,00 грн);

95. № (податкове зобов`язання - 131 907,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 65 954,00 грн);

96. № (податкове зобов`язання - 65 919,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 960,00 грн);

97. № (податкове зобов`язання - 96 178,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 48 089,00 грн);

98. № (податкове зобов`язання - 289 554,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 144 777,00 грн);

99. № (податкове зобов`язання - 342 980,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 171 490,00 грн);

100. №00044014(податкове зобов`язання - 212 273,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 106 137,00 грн);

101. № (податкове зобов`язання - 231 904,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 115 952,00 грн);

102. № (податкове зобов`язання - 74 618,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 37 309,00 грн);

103. № (податкове зобов`язання - 92 524,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 46 262,00 грн);

104. № (податкове зобов`язання - 106 017,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 53 009,00 грн);

105. № (податкове зобов`язання - 163 377,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 81 689,00 грн);

106. № (податкове зобов`язання - 38 912,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 19 456,00 грн);

107. № (податкове зобов`язання - 284 410,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 142 205,00 грн);

108. № (податкове зобов`язання - 43 847,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 21 924,00 грн);

109. № (податкове зобов`язання - 60 815,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 30 408,00 грн);

110. № (податкове зобов`язання - 62 377,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 31 189,00 грн);

111. № (податкове зобов`язання - 32 390,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 16 195,00 грн);

112. № (податкове зобов`язання - 112 755,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 56 378,00 грн);

113. № (податкове зобов`язання - 267 590,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 133 795,00 грн);

114. № (податкове зобов`язання - 134 330,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 67 165,00 грн);

115. № (податкове зобов`язання - 99 017,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 45 509,00 грн);

116. № (податкове зобов`язання - 65 738,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 869,00 грн);

117. № (податкове зобов`язання - 64 712,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 356,00 грн);

118. № (податкове зобов`язання - 693 421,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 346 711,00 грн);

119. № (податкове зобов`язання - 271 215,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 135 608,00 грн);

120. № (податкове зобов`язання - 314 746,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 157 373,00 грн);

121. № (податкове зобов`язання - 48 901,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 24 451,00 грн);

122. № (податкове зобов`язання - 343 302,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 171 651,00 грн);

123. № (податкове зобов`язання - 15 344,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 7 672,00 грн);

124. № (податкове зобов`язання - 163 567,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 81 784,00 грн);

125. № (податкове зобов`язання - 132 257,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 129,00 грн);

126. № (податкове зобов`язання - 95 665,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 833,00 грн);

127. № (податкове зобов`язання - 67 575,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 33 788,00 грн);

128. № (податкове зобов`язання - 248 369,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 124 185,00 грн);

129. № (податкове зобов`язання - 138 220,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 69 110,00 грн);

130. № (податкове зобов`язання - 150 420,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 75 210,00 грн);

131. № (податковt зобов`язання - 789 883,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 394 942,00 грн);

132. № (податкове зобов`язання - 27 969,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 13 985,00 грн);

133. № (податкове зобов`язання - 293 213,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 146 607,00 грн);

134. № (податкове зобов`язання - 805 871,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 402 936,00 грн);

135. № (податкове зобов`язання - 365 933,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 182 267,00 грн);

136. № (податкове зобов`язання - 89 342,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 671,00 грн);

137. № (податкове зобов`язання - 77 223,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 38 612,00 грн);

138. № (податкове зобов`язання - 1 650 924,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 825 462,00 грн);

139. № (податкове зобов`язання - 178 728,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 89 364,00 грн);

140. № (податкове зобов`язання - 111 261,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 631,00 грн);

141. № (податкове зобов`язання - 73 545,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 773,00 грн);

142. № (податкове зобов`язання - 560 107,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 280 054,00 грн);

143. № (податкове зобов`язання - 221 141,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 110 571,00 грн);

144. № (податкове зобов`язання - 250 133,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 125 067,00 грн);

145. № (податкове зобов`язання - 114 335,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 57 168,00 грн);

146. № (податкове зобов`язання - 56 634,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 28 317,00 грн);

147. № (податкове зобов`язання - 97 369,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 48 685,00 грн);

148. № (податкове зобов`язання - 41 734,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 20 867,00 грн) ;

149. № (податкове зобов`язання - 106 507,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 53 254,00 грн);

150. № (податкове зобов`язання - 127 705,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 63 853,00 грн);

151. № (податкове зобов`язання - 129 539,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 64 770,00 грн);

152. № (податкове зобов`язання - 372 952,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 186 476,00 грн);

153. № (податкове зобов`язання - 501 749,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 250 875,00 грн);

154. № (податкове зобов`язання - 308 353,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 154 177,00 грн);

155. № (податкове зобов`язання - 179 835,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 899 918,00 грн);

156. № (податкове зобов`язання - 1 515 797,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 757 899,00 грн);

157. № (податкове зобов`язання - 195 310,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 97 655,00 грн);

158. № (податкове зобов`язання - 148 733,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 74 367,00 грн);

159. № (податкове зобов`язання - 345 439,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 172 719,00 грн);

160. № (податкове зобов`язання - 404 917,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 202 459,00 грн);

161. № (податкове зобов`язання - 584 254,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 292 127,00 грн);

162. № (податкове зобов`язання - 164 982,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 82 491,00 грн);

163. № (податкове зобов`язання - 77 210,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 38 605,00 грн);

164. № (податкове зобов`язання - 146 916,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 73 458,00 грн);

165. № (податкове зобов`язання - 45 543,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 22 772,00 грн);

166. № (податкове зобов`язання - 612 880,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 306 440,00 грн);

167. № (податкове зобов`язання - 275 576,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 137 788,00 грн);

168. № (податкове зобов`язання - 102 705,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 353,00 грн);

169. № (податкове зобов`язання - 113 456,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 56 728,00 грн);

170. № (податкове зобов`язання - 111 638,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 819,00 грн);

171. № (податкове зобов`язання - 7 807,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 3 903,00 грн);

172. № (податкове зобов`язання - 209 990,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 104 995,00 грн);

173. № (податкове зобов`язання - 197 514,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 98 757,00 грн);

174. № (податкове зобов`язання - 203 420,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 101 710,00 грн);

175. № (податкове зобов`язання - 599 547,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 299 774,00 грн);

176. № (податкове зобов`язання - 800 841,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 400 421,00 грн);

177. № (податкове зобов`язання - 579 850,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 289 925,00 грн);

178. № (податкове зобов`язання - 89 433,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 717,00 грн);

179. № (податкове зобов`язання - 73 340,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 36 670,00 грн);

180. № (податкове зобов`язання - 65 924,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 962,00 грн);

181. № (податкове зобов`язання - 105 293,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 52 647,00 грн);

182. № (податкове зобов`язання - 253 237,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 126 619,00 грн);

183. № (податкове зобов`язання - 709 764,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 354 882,00 грн);

184. № (податкове зобов`язання - 99 027,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 45 514,00 грн);

185. № (податкове зобов`язання - 133 365,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 66 683,00 грн);

186. № (податкове зобов`язання - 220 117,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 110 059,00 грн);

187. № (податкове зобов`язання - 103 377,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 689,00 грн);

188. № (податкове зобов`язання - 1 801 241,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 900 621,00 грн);

189. № (податкове зобов`язання - 328 799,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 164 400,00 грн);

190. № (податкове зобов`язання - 247 299,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 123 650,00 грн);

191. № (податкове зобов`язання - 202 596,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 101 298,00 грн);

192. № (податкове зобов`язання - 229 046,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 114 523,00 грн);

193. № (податкове зобов`язання - 77 870,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 38 935,00 грн);

194. № (податкове зобов`язання - 210 133,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 105 067,00 грн);

195. № (податкове зобов`язання - 37 248,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 189 124,00 грн);

196. № (податкове зобов`язання - 603404,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 301 702,00 грн);

197. № (податкове зобов`язання - 94 784,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 47 392,00 грн);

198. № (податкове зобов`язання - 64 146,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 073,00 грн);

199. № (податкове зобов`язання - 1 157 662,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 578 831,00 грн);

200. № (податкове зобов`язання - 109 350,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 54 675,00 грн);

201. № (податкове зобов`язання - 199 609,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 99 805,00 грн);

202. № (податкове зобов`язання - 222 373,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 111 187,00 грн);

203. № (податкове зобов`язання - 313 767,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 156 884,00 грн);

204. № (податкове зобов`язання - 103 566,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 783,00 грн);

205. № (податкове зобов`язання - 231 152,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 115 576,00 грн);

206. № (податкове зобов`язання - 98 771,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 49 386,00 грн);

207. № (податкове зобов`язання - 341 540,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 170 770,00 грн);

208. № (податкове зобов`язання - 1 389 931,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 696 966,00 грн);

209. № (податкове зобов`язання - 167 805,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 83 903,00 грн);

210. № (податкове зобов`язання - 171 637,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 85 819,00 грн);

211. № (податкове зобов`язання - 135 213,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 67 607,00 грн);

212. № (податкове зобов`язання - 758 726,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 379 363,00 грн);

213. № (податкове зобов`язання - 135 480,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 67 740,00 грн);

214. № (податкове зобов`язання - 109 952,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 54 976,00 грн);

215. № (податкове зобов`язання - 157 666,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 78 833,00 грн);

216. № (податкове зобов`язання - 422 475,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 211 238,00 грн);

217. № (податкове зобов`язання - 45 316,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 22 658,00 грн);

218. № (податкове зобов`язання - 1 078 494,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 539 247,00 грн);

219. № (податкове зобов`язання - 7 980,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 3 990,00 грн);

220. № (податкове зобов`язання - 127 417,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 63 709,00 грн);

221. № (податкове зобов`язання - 159 326,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 79 663,00 грн);

222. № (податкове зобов`язання - 302 400,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 151 200,00 грн);

223. № (податкове зобов`язання - 104 474,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 52 237,00 грн);

224. № (податкове зобов`язання - 458 422,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 229 211,00 грн);

225. № (податкове зобов`язання - 157 353,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 78 677,00 грн);

226. № (податкове зобов`язання - 167 554,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 83 777,00 грн);

227. № (податкове зобов`язання - 999 606,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 499 803,00 грн);

228. № (податкове зобов`язання - 87 693,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 43 847,00 грн);

229. № (податкове зобов`язання - 194 268,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 97 134,00 грн);

230. № (податкове зобов`язання - 340319,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 170 160,00 грн);

231. № (податкове зобов`язання - 145 416,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 72 708,00 грн);

232. № (податкове зобов`язання - 110 667,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 55 334,00 грн);

233. № (податкове зобов`язання - 505 481,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 252 741,00 грн);

234. № (податкове зобов`язання - 968 528,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 484 264,00 грн);

235. № (податкове зобов`язання - 201 781,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 100 891,00 грн);

236. № (податкове зобов`язання - 179 358,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 89 679,00 грн);

237. № (податкове зобов`язання - 120 511,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 60 256,00 грн);

238. № (податкове зобов`язання - 1 327 107,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 663 554,00 грн);

239. № (податкове зобов`язання - 304 594,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 152 297,00 грн);

240. № (податкове зобов`язання - 63 451,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 31 725,00 грн);

241. № (податкове зобов`язання - 390 924,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 195 462,00 грн);

242. № (податкове зобов`язання - 209 790,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 104 895,00 грн);

243. № (податкове зобов`язання - 689 837,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 344 919,00 грн);

244. № (податкове зобов`язання - 404 712,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 202 356,00 грн);

245. № (податкове зобов`язання - 246 543,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 123 272,00 грн);

246. № (податкове зобов`язання - 258 054,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 129 027,00 грн);

247. № (податкове зобов`язання - 116 795,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 58 398,00 грн);

248. № (податкове зобов`язання - 429 335,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 214 668,00 грн);

249. № (податкове зобов`язання - 88 797,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 399,00 грн);

250. № (податкове зобов`язання - 176 601,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 88 301,00 грн);

251. № (податкове зобов`язання - 174 310,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 87 155,00 грн);

252. № (податкове зобов`язання - 47 365,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 23 683,00 грн);

253. № (податкове зобов`язання - 377 550,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 188 775,00 грн);

254. № (податкове зобов`язання - 65 730,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 32 865,00 грн);

255. № (податкове зобов`язання - 80 598,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 40 299,00 грн);

256. № (податкове зобов`язання - 156 883,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 78 442,00 грн);

257. № (податкове зобов`язання - 215 107,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 107 554,00 грн);

258. № (податкове зобов`язання - 1 254 314,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 627 157,00 грн);

259. № (податкове зобов`язання - 244 716,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 122 358,00 грн);

260. № (податкове зобов`язання - 275 561,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 137 781,00 грн);

261. № (податкове зобов`язання - 332 623,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 166 312,00 грн);

262. № (податкове зобов`язання - 180 794,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 90 397,00 грн);

263. № (податкове зобов`язання - 263 163,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 131 582,00 грн);

264. № (податкове зобов`язання - 1 014 119,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 507 060,00 грн);

265. № (податкове зобов`язання - 796 363,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 398 182,00 грн);

266. № (податкове зобов`язання - 88 860,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 430,00 грн);

267. № (податкове зобов`язання - 835 521,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 417 761,00 грн);

268. № (податкове зобов`язання - 248 161,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 124 081,00 грн);

269. № (податкове зобов`язання - 155 860,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 77 930,00 грн);

270. № (податкове зобов`язання - 88 025,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 44 013,00 грн);

271. № (податкове зобов`язання - 102 658,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 51 329,00 грн);

272. № (податкове зобов`язання - 843 104,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 421 552,00 грн);

273. № (податкове зобов`язання - 465 324,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 232 662,00 грн);

274. № (податкове зобов`язання - 32 423,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 16 212,00 грн);

275. № (податкове зобов`язання - 291 740,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 145 870,00 грн);

276. № (податкове зобов`язання - 184 816,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 92 408,00 грн);

277. № (податкове зобов`язання - 750 861,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 375 431,00 грн);

278. № (податкове зобов`язання - 602 633,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 301 317,00 грн);

279. № (податкове зобов`язання - 210 806,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 105 403,00 грн);

280. № (податкове зобов`язання - 376 825,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 188 413,00 грн);

281. № (податкове зобов`язання - 1 400 605,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 700 303,00 грн);

282. № (податкове зобов`язання - 260 682,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 130 341,00 грн);

283. № (податкове зобов`язання - 96 285,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 48 143,00 грн);

284. № (податкове зобов`язання - 145 139,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 72 570,00 грн);

285. № (податкове зобов`язання - 437 516,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 218 758,00 грн);

286. № (податкове зобов`язання - 153 872,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 76 936 грн);

287. № (податкове зобов`язання - 314 582,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 157 291,00 грн);

288. № (податкове зобов`язання - 113 859,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 56 930,00 грн);

289. № (податкове зобов`язання - 191 952,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 95 976,00 грн);

290. № (податкове зобов`язання - 146 489,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 73 245,00 грн);

291. № (податкове зобов`язання - 51 822,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 25 911,00 грн);

292. № (податкове зобов`язання - 28 810,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 14 405,00 грн);

293. № (податкове зобов`язання - 42 093,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 21 047,00 грн);

294. № (податкове зобов`язання - 371 975,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 185 988,00 грн);

295. № (податкове зобов`язання - 391 217,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 195 609,00 грн);

296. № (податкове зобов`язання - 61 680,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 30 840,00 грн);

297. № (податкове зобов`язання - 62 650,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 31 325,00 грн.);

298. № (податкове зобов`язання - 213 512,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 106 756,00 грн.);

299. № (податкове зобов`язання - 125 285,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 62 643,00 грн.)

300. № (податкове зобов`язання - 78 564,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 39 282,00 грн.);

301. № (податкове зобов`язання - 35 385,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 17 693,00 грн.);

302. № (податкове зобов`язання - 113 902,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 56 951,00 грн.);

303. № (податкове зобов`язання - 569 926,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 284 963,00 грн.);

304. № (податкове зобов`язання - 22 870,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 11 435,00 грн.);

305. № (податкове зобов`язання - 115 621,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 57 811,00 грн.);

306. № (податкове зобов`язання - 35 031,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 17 516,00 грн.);

307. № (податкове зобов`язання - 57 343,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 28 672,00 грн.);

308. № (податкове зобов`язання - 95 161,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 47 581,00 грн.);

309. № (податкове зобов`язання - 184 837,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 92 419,00 грн.);

310. № (податкове зобов`язання - 185 169,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 92 585,00 грн.);

311. № (податкове зобов`язання - 354 584,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 177 292,00 грн.);

312. № (податкове зобов`язання - 71 152,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 35 576,00 грн.);

313. № (податкове зобов`язання - 129 782,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 64 891,00 грн.);

314. № (податкове зобов`язання - 423 404,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 211 702,00 грн.);

315. № (податкове зобов`язання- 680 655, 00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 340 333, 00 грн.);

316. № (податкове зобов`язання - 901,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 451,00 грн.);

317. № (податкове зобов`язання - 292 832,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 146 416,00 грн.);

318. № (податкове зобов`язання - 482 079,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 241 040,00 грн.);

319. № (податкове зобов`язання - 175 201,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 87 601, 00 грн.);

320. № (податкове зобов`язання - 1 274 288,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 637 144,00 грн.);

321. № (податкове зобов`язання - 283 532,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 141 766,00 грн.;

322. № (податкове зобов`язання - 262 520,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 131 260,00 грн.);

323. № (податкове зобов`язання - 820 928,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 410 464,00 грн.);

324. № (податкове зобов`язання - 306 723,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 153 362,00 грн.);

325. № (податкове зобов`язання - 118 135,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 59 068,00 грн.);

326. № (податкове зобов`язання - 303 694,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 151 847,00 грн.);

327. № (податкове зобов`язання - 287 497,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 143 749,00 грн.);

328. № (податкове зобов`язання - 193 450,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 96 725,00 грн.);

329. № (податкове зобов`язання - 393 950,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 196 975,00 грн.);

330. № (податкове зобов`язання - 430 694,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 215 347,00 грн.);

331. № (податкове зобов`язання - 545 187,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 272 594, 00 грн.);

332. № (податкове зобов`язання - 73 857,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 36 929,00 грн.);

333. № (податкове зобов`язання - 56 792,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 28 396,00 грн);

334. № (податкове зобов`язання - 68 868,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 34 434,00 грн.);

335. № (податкове зобов`язання - 93 084,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 46 542,00 грн.);

336. № (податкове зобов`язання - 171 290,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 85 645,00 грн.);

337. № (податкове зобов`язання - 189 939,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 94 970,00 грн.);

338. № (податкове зобов`язання - 1 336 352,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 668 176,00 грн.);

339. № (податкове зобов`язання - 1 778 436,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 889 218,00 грн.);

340. № (податкове зобов`язання - 195 761,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 97 881,00 грн.);

341. № (податкове зобов`язання - 207 545,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 13 773,00 грн.);

342. № (податкове зобов`язання - 1 172 987,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 586 494,00 грн.);

343. № (податкове зобов`язання - 177 043,00 грн., штрафні (фінансові0 санкції - 88 521,00 грн.);

344. № (податкове зобов`язання - 223 238,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 111 619,00 грн.);

345. № (податкове зобов`язання - 569 972,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 284 986,00 грн.);

346. № (податкове зобов`язання - 1 322 974,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 6661 487,00 грн.);

347. № (податкове зобов`язання - 1 041 916,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 520 958,00 грн.);

348. № (податкове зобов`язання - 1 404 068,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 702 034,00 грн.,);

349. № (податкове зобов`язання - 440 876,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 220 438,00 грн.);

350. № (податкове зобов`язання - 281 283,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 140 641,00 грн.);

351. № (податкове зобов`язання - 167 918,00 грн., штрафні (фінансові0 санкції - 83 9659,00 грн.);

352. № (податкове зобов`язання - 266 655,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 133 328,00 грн.);

353. № (податкове зобов`язання - 517 257,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 258 629,00 грн.);

354. № (податкове зобов`язання - 563 262,00 грн., штрафні (фінансові санкції) - 281 631,00 грн.);

355. № (податкове зобов`язання - 353 200,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 176 600,00 грн.);

356. № (податкове зобов`язання - 596 064,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 298 032,00 грн.);

357. № (податкове зобов`язання - 692 543,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 346 271,00 грн.);

358. № (податкове зобов`язання - 1 093 377,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 546 689,00 грн.);

359. № (податкове зобов`язання - 342 434,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 171 217,00 грн.);

360. № (податкове зобов`язання - 440 475,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 220 238,00 грн.);

361. № (податкове зобов`язання - 160 166,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 80 083,00 грн.);

362. № (податкове зобов`язання - 89 990,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 44 995,00 грн.);

363. № (податкове зобов`язання - 334 707,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 167 354,00 грн);

364. № (податкове зобов`язання - 609 527,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 304 764,00 грн.);

365. № (податкове зобов`язання - 852 200,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 426 100,00 грн.);

366. № (податкове зобов`язання - 219 173,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 109 587,00 грн.);

367. № (податкове зобов`язання - 310 711,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 155 356,00 грн.);

368. № (податкове зобов`язання - 539 630,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 269 815,00 грн.);

369. № (податкове зобов`язання - 788 869,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 394 435,00 грн);

370. № (податкове зобов`язання - 465 487,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 232 744,00 грн.);

371. № (податкове зобов`язання - 398 359,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 199 180,00 грн.);

372. № (податкове зобов`язання - 73 026,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 36 513,00 грн.);

373. № (податкове зобов`язання - 229 549,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 114 775,00 грн.);

374. № (податкове зобов`язання - 722 028,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 361 014,00 грн.);

375. № (податкове зобов`язання - 101 654,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 50 827,00 грн.);

376. № (податкове зобов`язання - 249 321,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 124 661,00 грн.);

377. № (податкове зобов`язання - 280 966,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 140 483,00 грн.);

378. № (податкове зобов`язання - 214 616,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 107 308,00 грн.);

379. № (податкове зобов`язання - 271 116,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 135 558,00 грн.);

380. № (податкове зобов`язання - 212 661,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 106 331,00 грн.);

381. № (податкове зобов`язання - 380 392,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 190 196,00 грн.);

382. № (податкове зобов`язання - 245 254,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 122 627,00 грн.);

383. № (податкове зобов`язання - 17 435,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 8 718,00 грн.);

384. № (податкове зобов`язання - 237 467,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 118 734,00 грн.);

385. № (податкове зобов`язання - 864 553,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 432 277,00 грн.);

386. № (податкове зобов`язання - 193 222,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 96 611,00 грн.);

387. № (податкове зобов`язання - 239 770,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 119 885,00 грн.);

388. № (податкове зобов`язання - 226 784,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 113 392,00 грн.);

389. № (податкове зобов`язання - 522 774,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 261 387,00 грн.);

390. № (податкове зобов`язання 32 576,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 16 288,00 грн.);

391. № (податкове зобов`язання - 718 067,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 359 034,00 грн.);

392. № (податкове зобов`язання - 214 217,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 107 109,00 грн.);

393. № (податкове зобов`язання - 281 774,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 140 887,00 грн.);

394. № (податкове зобов`язання - 376 410,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 188 205,00 грн.);

395. № (податкове зобов`язанням - 196 096,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 98 048,00 грн.);

396. № (податкове зобов`язанням - 88 829,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 44 415,00 грн.);

397. № (податкове зобов`язанням - 819 262,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 409 631,00 грн.);

398. № (податкове зобов`язанням - 301 858,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 150 929,00 грн.);

399. № (податкове зобов`язання - 1 727 457,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 863 729,00 грн.);

400. № (податкове зобов`язання - 73 384,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 36 692,00 грн.);

401. № (податкове зобов`язання - 185 169,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 92 585,00 грн.);

402. № (податкове зобов`язання - 98 922, 00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 49 461,00 грн.);

403. № (податкове зобов`язання - 247 989,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 123 995 грн.);

404. № (податкове зобов`язання - 101 129,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 50 565,00 грн.);

405. № (податкове зобов`язання - 145 416,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 72 708,00 грн.);

406. № - за платежем «пальне», в частині нарахувань акцизного податку та штрафних санкцій на скраплений газ (податкове зобов`язання - 19 665 663,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 4 916 416,00 грн);

407. № - податок з доходів, отриманих нерезидентом (податкове зобов`язання - 78 880,68 грн.);

408. № - податок на прибуток іноземних юридичних осіб (штрафні (фінансові) санкції - 340,00 грн.);

409. № - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД (штрафні (фінансові) санкції - 76 698,54 грн.).

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 05.04.2018 та із податковим повідомленням-рішенням від 04.04.2018, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи питання щодо правомірності проведення відповідачем документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» в період дії мораторію, введеного на підставі пункту 9 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», що набрав чинності з 01.01.2018, колегія суддів зважає на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, контролюючим органом було призначено на підставі наказу від 16.03.2017 №523 з 30.03.2017.

Так, згідно наказу від 10.04.2017 №709 терміни проведення документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» було перенесено, а наказом від 29.12.2017 №2926 вказану перевірку було поновлено на 23 робочих дні починаючи з 09.01.2018.

За висновком суду першої інстанції, проведення контрольних заходів податковим органом у період з 01.01.2018 по 23.02.2018 підпадало під дію Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у редакції пункту 9 Перехідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Законом України від 03.11.2016 року №1728-VIII «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №1728-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017 року, введено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності до 31.12.2017 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року №2246-VIII, який набрав чинності з 01.01.2018 року, введений Законом України від 03.11.2016 року №1728-VIII мораторій на проведення перевірок продовжений до 31.12.2018 року.

Також, стаття 6 Закону України від 03.11.2016 року №1728-VIII викладена в наступній редакції: «Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України».

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року №1104 затверджений Перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Вказаний акт центрального органу виконавчої влади набув чинності з 23.02.2018 року.

Слід також зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року №1104 визначений перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України від 03.11.2016 року №1728-VIII, до якого також включено і Державну фіскальну службу України та її органи.

Отже, виходячи з наведених норм чинного законодавства, слід зробити висновок, що право на проведення документальної планової перевірки ПАТ «Укрнафта» у відповідача виникло лише з 23 лютого 2018 року.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства безпідставно вчинялися дії з проведення документальної планової перевірки ПАТ «Укрнафта» (починаючи з 09.01.2018), тобто у період дії мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, який згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року №2246-VIII (набрав чинності з 01.01.2018 року) було продовжено до 31.12.2018 року.

Що стосується розгляду даної справи по суті заявлених позивачем вимог, колегія суддів зважає на наступне.

Як уже зазначалося, за наслідками проведення документальної планової перевірки ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, контролюючим органом було встановлено порушення позивачем порядку правильності нарахування та сплати рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, наслідком чого стало прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.04.2018 №, № та №.

Досліджуючи питання щодо правомірності винесення відповідачем вищевказаних податкових повідомлень-рішень в контексті спірних правовідносин, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) регламентована презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Водночас, пунктом 56.21 статті 56 ПК України встановлено, що в разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

П.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини, пов`язані з платою за користування надрами, регулювалися розділом XI («Плата за користування надрами») ПК України (в редакції до 01.01.2015 р.).

У ст. 262 ПК України, у редакції до 01.01.2015 р., визначалося, що плата за користування надрами - це загальнодержавний платіж, який справляється у вигляді, зокрема, плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Згідно з пп. 263.1.1, 263.2.1, 263.5.1, 263.12.1, 263.13.1 п. 263.1 ст. 263 ПК України, у редакції до 01.01.2015 р., платниками плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Об`єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством.

Базою оподаткування є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства).

Платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачують податкові зобов`язання у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ними контролюючому органу.

Платник несе відповідальність за правильність обчислення суми плати за користування надрами для видобування корисних копалин, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних розрахунків згідно з нормами цього Кодексу та інших законів України.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015 р., розділ X «Рентна плата за нафту, природний газ і газовий конденсат, що видобувається в Україні» та розділ XI «Плата за користування надрами» було виключено та викладено розділ IX «Рентна плата за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України» (назва до 01.01.2015 р.) у новій редакції із назвою «Розділ IX «РЕНТНА ПЛАТА», яким з 01.01.2015 р. передбачено справляння рентної плати як загальнодержавного податку.

Також, вказаним Законом викладено в новій редакції ст. 9 ПК України, в якій наведено перелік загальнодержавних податків та зборів, одним із яких з 01.01.2015 р. визначено рентну плату (пп. 9.1.6 п. 9.1 ст. 9 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.217 п. 14.1 ст. 14 ПК України, у редакції з 01.01.2015 р., рентна плата - це загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Згідно з п. 251.1 ст. 251 ПК України (у редакції з 01.01.2015) рентна плата складається з: рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин; рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України; рентної плати за спеціальне використання води; рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів; рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Пунктами 252.1, 252.3, 252.6 ПК України, у редакції з 01.01.2015 р., визначено, що платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Об`єктом оподаткування рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством.

Базою оподаткування рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

Відповідно до пп. 258.1.1, 258.1.2 п. 258.1 ст. 258 ПК України, у редакції з 01.01.2015 р., на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

На суму податкових зобов`язань з рентної плати, що нарахована платником за податковий (звітний) період, але не сплачена протягом 10 календарних днів, що настають за останнім календарним днем граничного строку подання податкової декларації, нараховується пеня в порядку, встановленому розділом II цього Кодексу.

У п. 126.1 ст. 126 ПК України, у редакції, чинній з 01.01.2015 р. та на момент прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, закріплено, що в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 111.2 статті 111 ПК України передбачено, що фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Отже, системний аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що до 01.01.2015 р. податковим законодавством серед загальнодержавних податків та зборів, зокрема, було регламентовано два окремі самостійні види податків - плату за користування надрами та рентну плату за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України, особливості сплати яких визначалися до вказаної дати розділами ІХ та ХІ ПК України.

Проте, з 01.01.2015 р. законодавцем змінено перелік загальнодержавних податків та зборів: зазначені податки виключено та введено новий окремий самостійний податок - рентну плату, порядок нарахування та сплати зобов`язань з якої визначено у розділі ІХ ПК України.

Так, зі змісту акту перевірки вбачається, що ПАТ «Укрнафта» у період з 01.03.2016 по 31.12.2016 зобов`язувалося сплатити рентну плату за користування надрами для видобування природного газу за ставкою 70%, оскільки при порівнянні умов ДСД №999/97 (в редакції додатку №15 від 21.07.2015) із умовами договору №12.2/123-ін від 01.03.2016, податковим органом були встановлені фактори, які на думку відповідача свідчать про ідентичність умов договорів та їх економічної сутності, зокрема, щодо спільної власності (48 свердловин), де частки: ПАТ «Укрнафта» - 49,9 %, компанії «Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) - 50,1%; права власності на продукції і витрати розподіляються пропорційно часткам в спільній власності.

При цьому, відповідачем зроблено висновок про те, що форма та зміст договору від 01.03.2016 №12.2/123-ін підпадає під визначення договору про спільну діяльність, правовідносини за яким регулюється статтями 1130, 1131 Цивільного кодексу України.

В силу підпункту 153.14.4 пункту 153.14 статті 153 ПК України облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку результатів такого платника податку.

Таким чином, усі договори про спільну діяльність перебувають на окремому податковому обліку, що підтверджується виданою контролюючим органом довідкою за формою№34-ОПП та наявністю запису про таку реєстрацію в Реєстрі договорів про спільну діяльність, договорів управління майном та угод про розподіл продукції.

Взяття договору про спільну діяльність на податковий облік здійснюється шляхом взяття на облік особи, уповноваженої від імені інших учасників договору на утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору, і облік (бухгалтерський, фінансовий, податковий) результатів спільної діяльності ведеться такою особою окремо від обліку власних результатів діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, договір від 01.03.2016 №12.2/123-ін не перебуває на окремому податковому обліку, для якого в розділі ІХ Податкового кодексу України передбачені особливості оподаткування рентної платою.

Водночас, як було вірно встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом було зазначено лише про перебування на податковому обліку договору від №999/97 від 24.12.1997, у той час як доказів про перебування на такому обліку договору від 01.03.2016 №12.2/123-ін, відповідно до якого ПАТ «Укрнафта», як власник спеціальних дозволів самостійно здійснює діяльність по видобування вуглеводнів, до суду надано не було.

Крім того, в своїх запереченнях відповідач також зазначає, що згідно частини другої статті 1138 Цивільного кодексу України учасники договору спільної діяльності у формі простого товариства несуть солідарну відповідальність за спільними зобов`язаннями зі сплати податків і зборів.

Проте, як випливає зі змісту частини другої статті 1 Цивільного кодексу України до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України і не є предметом регулювання Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим, на відносини, що виникають з приводу розстрочення податкових зобов`язань та припинення таких зобов`язань, не поширюються норми Цивільного кодексу України.

Отже, Податковий кодекс України не встановлює солідарну відповідальність учасників спільної діяльності за сплату податків і зборів по операціям, що виконуються в межах договору про спільну діяльність, та не містить посилань на норми Цивільного кодексу України.

Тому вказане свідчить про відсутність у відповідача права змінювати суть договору з міркувань лише фіскальної доцільності, а визначений в статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 принцип превалювання сутності над формою, є виключно принципом бухгалтерського, а не податкового обліку.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення вимог даного позову в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби відповідача від 05.04.2018 №, №, №.

Обговорюючи питання щодо обґрунтованості висновків податкового органу стосовно заниження позивачем суми акцизного податку, який підлягає сплаті, та правомірності прийняття з цих підстав оскаржуваних 402 податкових повідомлень-рішень від 05 квітня 2018 року, колегія суддів виходить з наступного.

Так, зі змісту акта перевірки вбачається, що позивачем у деклараціях з акцизного податку за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 було зменшено вартість підакцизних товарів до оподаткування на вартість реалізованих товарів для комерційного використання, чим занижено суми акцизного податку, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 129 688 980,00 грн. Такий висновок податкового органу ґрунтується на тому, що позивачем в зазначений період було здійснено реалізацію пального Товариству з обмеженою відповідальністю ВТФ «Авіас» за договором поставки пального від 01.11.2004.

Відповідно до пп. 14.1.4, 14.1.145 п. 14.1 статті 14 ПК України, акцизний податок - це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Згідно пп. 212.1.11 п. 212.1, пп. 212.3.1 п. 212.3 статті 212, пункту 213.1 статті 213 ПК України, платниками податку є особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів. Такі суб`єкти підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку - контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу підакцизних товарів.

Згідно з п.п.212.1.11 п. 212.1, п.п.212.3.1 п. 212.3 ст. 212, п.213.1 статті 213 ПК України, платниками податку є особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів. Такі суб`єкти підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку - контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу підакцизних товарів.

Реєстрація здійснюється не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється реалізація підакцизних товарів. Отже, реєстрація контролюючими органами таких платників, як платників акцизного податку здійснюється автоматично при поданні ними декларації з акцизного податку до контролюючих органів, які обслуговують адміністративно-територіальні одиниці, на яких розташовано пункти продажу підакцизних товарів.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 статті 213 ПК України, об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з абз. 2 пп.14.1.212 п.14.1 статті 14 ПК України, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу (нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять» роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб`єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Згідно із ДСТУ 3993-2000 "Товарознавство", партія товару - це певна кількість товарів одного або декількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товаросупровідним документом.

Відповідно до п.п.214.1.4 п.214.1 статті 214 ПК України, у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп.213.1.9 п.213.1ст.213 цього Кодексу.

З наявних у справі доказів вбачається, що 1 листопада 2004 року між Відкритим акціонерним товариством "Укрнафта" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ПТФ "Авіас" (Покупець) було укладено Договір поставки від 01.11.2004 №26/1341в-АЗС, за умовами якого (мовою оригіналу): "Поставщик обязуется поставить, а Покупатель принять и оплатить горюче-смазочные материалы (бензин и дизельное топливо), в дальнейшем именуемые "Товар", в количестве и по цене предусмотренным в дополнительном соглашении, которое является неотъемлемой частью настоящего Договора (пункт 1.1. Договору) (стор. 133, том 4 справи).

Товар по настоящему Договору поставляется на условиях EXW АЗС (пункт 2.1. Договору).

Поставка товара оформляется актом приемом-передачи ГСМ по форме, предусмотренной в Приложении №4 к настоящему Договору (пункт 2.2. Договору).

Товар поставляется (выдается) по доверительным документам Покупателя, описание которых изложено в приложении №2 к настоящему Договору (п.2.3. Договору)".

За умовами Договору, викладеними в розділі 5, "ежемесячно, до 10 числа месяца Покупатель производит предоплату по настоящему Договору в размере не менее двадцати процентов от определяемой стоимости покупки за текущий месяц" (пункт 5.1. Договору).

"Окончательные расчеты по настоящему Договору производятся на основании счета, путем перечисления денежных средств на счет Поставщика, указанный в п.1.1 настоящего договора в течение 5-и банковских дней после подписания "Сторонами" "Акта приема-передачи Товара" по форме, предусмотренной Приложением №4 настоящего Договора и "Акта возврата бланков доверительных документов", по форме, предусмотренной Приложением №3 к настоящему Договору" (пункт 5.2. Договору).

"Настоящий Договор вступает в силу с даты подписания его полномочными представителями сторон и действует до 1 декабря 2005 года, но в любом случае до полного исполнения Сторонами принятых на себя обязательств" (пункт 10.2. Договору).

Додатковою угодою №11 від 01.07.2013 до Договору поставки №26/1341в-АЗС Додаток №2, умови, визначені пунктом 2.3. Договору викладено в новій редакції, а саме: «Товар поставляется (выдается) по доверительным документам Покупателя: топливным картам; скретч-картам, описание которых изложено в Приложении №2 и в соответствии с Приложением №4 к настоящему Договору».

Додатком №4 до Договору поставки 01.11.2004 №26/1341в-АЗС визначається порядок відпуску (видачі) Постачальником товару за його видами по довірчим документам Покупця з урахуванням напису на довірчих документах.

Крім того, 22.05.2015 Сторонами була підписана додаткова угода №12 до Договору поставки №26/1341в-АЗС від 01.11.2004, якою Договір доповнено пунктами 10.12., 10.13. наступного змісту: «пункт 10.12. Строк действия Договора до 31 декабря 2018 г.; пункт 10.13. Односторонний отказ от договора не допускается. Договор может быть расторгнут по соглашению сторон. Сторона - инициатор расторжения Договора обязана уведомить об этом другую Сторону не менее чем за 6 (шесть) месяцев до начала нового календарного года. При таких условиях Сторона - инициатор обязуется возместить (компенсировать) другой Стороне убытки в связи с досрочным расторжением договора и связанные с претензиями третьих лиц (покупателей) относительно не предоставления услуг по доверительным документам Покупателя, указанным в Договоре» (стор. 147, том 4 справи).

На думку податкового органу, позивачем в порушення вимог чинного податкового законодавства безпідставно було зменшено вартість підакцизних товарів до оподаткування на вартість реалізованого пального для комерційного використання суб`єктам підприємницької діяльності, оскільки АЗС, за твердженням відповідача, не може вважатися місцем, в якому здійснюється продаж пального для задоволення комерційних потреб юридичних осіб та інших суб`єктів підприємницької діяльності, оскільки з АЗС може реалізовуватись пальне лише у роздріб. У зв`язку з цим відповідач вважає, що за своїм функціональним призначенням мережа автозаправних станцій використовується саме для роздрібної торгівлі нафтопродуктами, тобто реалізація для кінцевого споживача.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що на підтвердження факту відпуску товару товариству з обмеженою відповідальністю ПТФ «Авіас» з метою виконання умов Договору поставки від 01.11.2004 №26/1341в-АЗС в спірному періоді позивачем були надані Акти прийняття передачі товару, реєстри платіжних доручень, реєстри податкових накладних. Крім того, позивачем були надані документи, які підтверджують реалізацію ПАТ «Укрнафта» на користь товариства з обмеженою відповідальністю ПТФ «Авіас» та іншим суб`єктам господарювання в 2015 році (акти прийняття передачі товару, реєстри платіжних доручень і реєстри податкових накладних за 2015 рік). Отже, позивач на виконання умов вказаного Договору поставляв (видавав) за довірчими документами товариству з обмеженою відповідальністю ПТФ «Авіас» паливо-мастильні матеріали.

Проте, як було вірно встановлено судом першої інстанції, виникнення об`єкту оподаткування акцизним податком пов`язане насамперед з наявністю передбачених підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України умов, а саме: здійснення операції продажу товару кінцевому споживачу для його особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

При цьому, за нормами чинного законодавства, продаж нафтопродуктів суб`єктам господарювання для їх використання у підприємницькій діяльності не може тлумачитись як роздрібна торгівля нафтопродуктами.

Крім того, Законом України від 24.12.2015 №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» було внесено зміни до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України згідно з якими, починаючи з 01.01.2016 року під поняттям реалізації пального визначено будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Таким чином, починаючи з 2016 будь-які операції з продажу пального, зокрема через АЗС, оподатковуються акцизним податком, незважаючи на правовий статус покупця та незважаючи на мету, з якою пальне придбається - задоволення особистих (некомерційних) потреб чи з метою комерційного використання (використання в господарській діяльності).

Тобто, затверджуючи вищенаведені зміни до Податкового кодексу України законодавець фактично підтвердив, що операції з реалізації нафтопродуктів на АЗС суб`єктам підприємництва у 2015 не підлягали оподаткуванню акцизом, і лише у 2016 році було запроваджено нові правила оподаткування обсягів пального акцизним податком, що реалізуються на АЗС. У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, що оподаткуванню акцизним податком підлягають лише ті підакцизні товари, зокрема нафтопродукти, які реалізовуються безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що товариство з обмеженою відповідальністю ПТФ "Авіас" є кінцевим роздрібним споживачем палива, у зв`язку з чим продаж нафтопродуктів суб`єктам господарювання для їх використання у підприємницькій діяльності не може тлумачитись як роздрібна торгівля нафтопродуктами.

Водночас, колегія суддів зважає також на наявність рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2018 року у справі №826/19687/16, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, яким визано протиправними та скасовано 414 податкових повідомлень-рішень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визначення грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 28 409 244, 00 грн.

Отже, виходячи з положень чинного законодавства та обставин даної справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність тверджень податкового органу в частині заниження ПАТ «Укрнафта» акцизного податку за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, що в свою чергу свідчить про протиправність 402 податкових повідомлень-рішень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05 квітня 2018 року.

Що стосується висновків податкового органу за наслідками проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання норм законодавства під час виробництва, придбання та реалізації підакцизного пального за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно з п.п.231.1, 231.3 ст.231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

Пунктом 3 Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 25 лютого 2016 року №218, передбачено, що акцизна накладна, розрахунок коригування акцизної накладної складаються та подаються до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі акцизних накладних в електронній формі відповідно до порядку подання податкових документів в електронному вигляді з дотриманням умови щодо реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.п.231.5, 231.6 ст.231 ПК України при реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні / розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до п.232.3 ст.232 Податкового кодексу України, є меншим ніж обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в ЄРПН, то платник податку зобов`язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального (СЕАРП).

Згідно п.232.3 ст.232 ПК України платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування, а також коригування до заявок на поповнення обсягу залишку пального в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг реалізованого пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (АНакл), обчислений за такою формулою:

АНакл = АНаклОтр + АМитн + ЗаявкиПоповн - КоригЗаявкиПоповн - АНаклВид - Втрат.

Відповідно до пункту 232.1 статті 232 Податкового кодексу України облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок електронного адміністрування реалізації пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №113 затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального, згідно з п.1 якого Система електронного адміністрування реалізації пального (далі - СЕАРП) запроваджується з 1 березня 2016 року.

Пунктом 9 підрозділу 5 р.XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об`єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що у 2016 році була проведена фактична перевірка ПАТ «Укрнафта» стосовно даних акту інвентаризації обсягів залишку пального, поданого відповідно до пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України щодо відповідності обсягів пального, зазначених в акті інвентаризації, фактичним даним та/або даних бухгалтерського обліку.

За наслідками такої перевірки відповідачем було складено акт перевірки від 07.11.2016 №0132/28-10-41-06/00135390, яким встановлено відхилення між обсягами залишку пального станом на 01.03.2016, зазначеними в акті інвентаризації, поданому ПАТ «Укрнафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 20.03.2016 за № та обсягами залишку пального на 3400484,01 кг (6282739,33 л) та знижено залишки пального на 171357,45 кг (229712,80 л).

Разом з тим, під час проведення планової перевірки позивача, що є предметом розгляду у даній справі, при складанні висновків акта перевірки від 16.03.2018 №388/28-10-14-01/00135390 в частині відсутності у ПАТ «Укрнафта» обсягів пального для подальшої реалізації, контролюючим органом було враховано висновки акта від 07.11.2016 №0132/28-10-41-06/00135390, про що самостійно зазначене відповідачем у акті перевірки від 16.03.2018 №388/28-10-14-01/00135390.

За твердженням податкового органу, під час проведення перевірки ПАТ "Укрнафта" було встановлено відсутність обсягів пального для подальшої реалізації без поповнення залишків ліміту обсягів пального та сплати акцизного податку, що вказує на факт перевищення обсягів реалізованого пального над обсягами, обчисленими відповідно до пункту 232.3 статті 232 ПК України, без реєстрації відповідних заявок на поповнення обсягу залишку пального в СЕАРП.

Як зазначає позивач, 14.02.2017 відповідач самостійно вніс коригування залишків пального за період з 01.03.2016, яким зменшив обсяг скрапленого газу, заявленого публічним акціонерним товариством «Укрнафта» в розмірі 4 412 252, 32 кг (8 285 976, 60 л.).

Водночас, колегія суддів зважає на наявність постанови Шостого апеляійного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 826/2513/17, якою частково задоволено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та змінено мотивувальну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2018 роу, зазначивши, що підставами для відмови у задоволенні позовних вимог є доводи, викладені у даній постанові Шостого апеляційного адміністративного суду. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2018 залишено без змін.

Даним судовим рішенням було встановлено, що:

- висновки акту перевірки щодо завищення залишків пального на 3218727,55 кг (6044600,18 л) по коду УКТ ЗЕД (скраплений газ) шляхом неоприбуткування у бухгалтерському обліку позивача спростовуються наявними в матеріалах справи даними оборотно-сальдових відомостей по товарно-матеріальним цінностям газопереробних заводів та відділень реалізацій нафтопродуктів ПАТ "Укрнафта" щодо готової продукції газ вуглеводний скраплений (код УКТ ЗЕД 0) за січень, лютий 2016 року.

- на підставі висновків акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби в травні 2017 року в Єдиному реєстрі акцизних накладних ПАТ "Укрнафта" було здійснено коригування та зменшені обсяги палива по коду УКТ ЗЕД (скраплений газ) на 6 044 600,18 літрів, що підтверджується довідкою про рух обсягу пального з 10.05.2017 по 12.05.2017 та витягами щодо обсягу пального з Єдиного реєстру акцизних накладних позивача.

Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зважаючи на обставини, що були встановленні постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 826/2513/17, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень відповідача в частині перевищення позивачем обсягів реалізованого пального над обсягами обчисленими, відповідно до пункту 232.3 статті 232 ПК України, без реєстрації відповідних заявок на поповнення обсягу залишку пального в СЕАРП.

Що стосується тверджень податкового органу в частині порушення позивачем вимог пункту 46.1 статті 46 ПК України, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно п.п. 103.1, 103.2 статті 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Пунктом 103.3 статті 103 ПК України визначено, що бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Відповідно до п. 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України (п. 103.5 статті 103 цього Кодексу).

Згідно п. 103.10 статті 103 ПК України у разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування.

Відповідно до підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України, роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

В свою чергу, пп. 141.4.1 п. 141.4 статті 141 ПК України встановлено, що доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами, зокрема, є проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Підпунктом 141.4.2 п. 141.4 статті 141 ПК України в изначено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Дослідженям матеріалів справи колегією суддів встановлено, що між ПАТ «Укрнафта» та нерезидентом «Platts» (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США)) було укладено Генеральну угоду про підписку від 01.09.2014 №20/1172-Р (далі за текстом - Генеральна угода).

За умовами Генеральної угоди, ПАТ «Укрнафта» є «Передплатником».

Відповідно до пункту «А» розділу 1 даного договору «Ліцензія», Platts надає Передплатнику невиключну, непередавальну, обмежену ліцензію, згідно якої Уповноважені користувачі будуть отримувати доступ і використовувати у внутрішніх цілях продукти та послуги, які є інтелектуальною власністю Platts. «Уповноваженим користувачем» є співробітник Передплатника або підрядник, який діє під керівництвом Передплатника , який уповноважений Platts здійснювати доступ до Інформації, яку надає Platts.

Відповідно до пункту «С» «Обмеження подальшого розповсюдження: Дані в формі таблиць, Текст, Графічні зображення», не дивлячись на викладене вище і у відповідності до всіх умов, визначених в цьому розділі 1.С, Передплатнику надається обмежене право в процесі здійснення своєї звичайної комерційної діяльності на подальше розповсюдження інформації, наданої Platts , як всередині компанії, так і за її межами, при відсутності додаткової ліцензії: в формі графічних зображень, які є статичними, не відображають конкретних даних і на основі яких неможливо вилучити чи іншим способом використовувати інформацію, надану Platts; чи/або дані у форматі таблиць чи описового тексту, який містить мінімум інформації, яка надається Platts, за умов, що подібного роду подальше використання відповідає всім перерахованим нижче умовам.

За твердженням відповідача, ПАТ «Укрнафта» у періоді, що перевірявся, було порушено вимоги пункту 46.1 статті 46 ПК України в частині взаємовідносин з Platts, оскільки нерезиденту Platts було виплачено винагороду у вигляді роялті. Так, контролюючий орган в своїх запереченнях зауважив на тому, що відповідно до статті 2 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал, такі роялті можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичним володарем цих роялті є резидент іншої Договірної Держави, податок, який стягується, не повинен перевищувати 10 відсотків від загальної суми роялті. При цьому, згідно з частиною третьою статті 12 даної Конвенції термін "роялті" при використанні в цій Конвенції означає платежі будь-якого виду, що одержуються як винагорода за використання або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або наукову роботу, включаючи комп`ютерні програми, відеокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; будь-які патенти, торгові марки, дизайн або модель, план, таємну формулу або процес, або за будь-яке інше подібне право або власність; або за інформацію, що стосується промислового, комерційного або наукового досвіду. Відтак, на думку контролюючого органу, при здійсненні виплат на користь компанії Platts (в особі підрозділу компанії - «McGRAW Hill Financial» (США), корпорацією, заснованою в шт. Нью-Йорк) згідно з Генеральною угодою від 01.09.2014 №20/1172-Р доходу в розмірі 788 806, 82 грн. (37 290, 00 дол. США) публічне акціонерне товариство «Укрнафта» повинно було утримати і сплатити до бюджету податок на репатріацію доходу за ставкою 10 %.

Водночас, передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.

В момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 3.2 статті 3 ПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Між тим, чинним законодавством не визначено ні уповноваженого органу, ні форми звітності, на підставі яких резидент міг би документально підтвердити фактичне право на одержання доходу (статус бенефіціарного власника). Водночас, у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається саме на контролюючий орган як на суб`єкт владних повноважень.

Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд, зокрема, у справі №817/1045/17 та №803/1005/17.

Разом з тим, виходячи з положень Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал (ратифіковано Законом №180/95-ВР від 26.05.1995), зокрема параграфу 3 статті 12 даної Конвенції, термін "роялті" при використанні в цій Конвенції означає платежі будь-якого виду, що одержуються як винагорода за використання або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або наукову роботу, включаючи комп`ютерні програми, відеокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; будь-які патенти, торгові марки, дизайн або модель, план, таємну формулу або процес, або за будь-яке інше подібне право або власність; або за інформацію, що стосується промислового, комерційного або наукового досвіду.

Приписами пункту 14.1.269 ПК України передбачено, що Platts - міжнародна, глобальна уніфікована система інформаційного моніторингу за динамікою ринку та ціноутворенням у галузі добувної та паливно-енергетичної промисловості.

Так, за умовами Генеральної угоди Platts позивачу було надано ліцензію на доступ і використання продуктів і послуг (далі також - Інформація) «для внутрішніх цілей» ПАТ «Укрнафта» «в ході звичайного здійснення комерційної діяльності». Позивач взяв на себе зобов`язання використовувати «виключно для внутрішніх цілей здійснення комерційної діяльності». Позивач також отримав право на подальше розповсюдження Інформації лише «у формі графічних зображень, які є статичними, які не відображають конкретних даних і на основі яких неможливо добути або іншим чином використати Інформацію, яку надає Platts ; та/або дані у форматі таблиць або описового тексту, що містить мінімум Інформації, яку надає Platts».

Водночас, матеріали даної справи не містять доказів того, що нерезидентом Platts було надано ПАТ «Укрнафта» додаткову ліцензію, відповідно до пункту «С» «Обмеження подальшого розповсюдження: Дані в формі таблиць, Текст, Графічні зображення».

Відповідно до статті 22 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал, особа, яка є резидентом Договірної Держави та одержує доход з другої Договірної Держави, матиме право, відповідно до цієї Конвенції, на звільнення від оподаткування в цій другій Державі тільки якщо така особа є залученою до здійснення активної комерційної діяльності у першій згаданій Державі (іншої, ніж комерційна діяльність щодо інвестування чи управління інвестиціями, якщо тільки такі види діяльності не є банківською або страховою діяльністю, що здійснюється банком або страховою компанією) і доход, що виникає в цій другій Державі є пов`язаний з тією комерційною діяльністю або є випадковим до неї.

Оскільки позивачем до перевірки було надано відповідну довідку на підтвердження статусу податкового резидента США компанії «McGRAW Hill Financial» від 23.02.2015, виданого Службою внутрішніх доходів Міністерства фінансів Сполучених Штатів Америки та апостильованою Міністерством фінансів США 06.03.2015 (стор. 171, том 3 справи), то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 05.04.2018 №.

Разом з тим, досліджуючи питання стосовно правомірності винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до п.103.1 ст.103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Згідно з п.103.2 ст.103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (п.103.4 ст.103 ПК України).

Так, за зі змісту акта перевірки вбачається, що відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 46.1 ПК України внаслідок неподання до податкових органів розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів «Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія), «Platts» (підрозділ компанії «McGRAW Hill Financial» (США), якими отримано доходи із джерелом їх походження з України. При цьому відповідач зазначив, що позивач при нарахуванні податку на доходи нерезидентів не утримував податок з доходу нерезидента із джерелом походження з України, керуючись Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна.

Обговорюючи питання щодо взаємовідносин ПАТ «Укрнафта» з нерезидентом « Аргус Медіа (Russia) Limited» (Великобританія) та наявності у останнього податкових зобов`язань на території України, колегія суддів зважає на наступне.

Як свідчать матеріали даної справи, у періоді, що перевіряється, позивач здійснював виплату нерезиденту доходів, отриманих із джерелом їх походження з України за Ліцензійною угодою 24.05.2012 № 29/1810-ін, укладеною з іноземною Компанією "Аргус Медіа (Russia) Limited" (том 3 справи стор. 168).

Так, між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії 10.02.1993 було підписано Конвенцію про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна (далі - Конвенція), яка набрала чинності 11.08.1993.

Згідно з частиною першою статті 12 Конвенції, роялті, які виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватися в цій другій Договірній Державі, якщо цей резидент фактично має право на одержання цих роялті і підлягає оподаткуванню у відношенні до роялті в цій другій Договірній Державі.

Так, до перевірки було надано Свідоцтво про статус резидента від 06.01.2012 №BT/CT Services/s0970/508//13S, видане управлінням ЇЇ Величності з податків та митних платежів, відповідно якого підтверджено, що Аргус Медіа Росія ЛТД, ( Аргус Хаус , 175 Сент Джон Стрит, Лондон, ЕСІ 4 LW), є резидентом Сполученого королівства в рамках визначення, згідно зі статтею 4 Угоди про уникнення подвійного оподаткування між Сполученим Королівством та Україною. Доходи від міжнародної діяльності компанії оподатковуються Корпоративним податком Сполученого Королівства. Дане свідоцтво завірене апостилем від 19.01.2015 за № K359607.

Відтак, з огляду на положення статті 12 Конвенції, навіть вважаючи, що дохід отриманий " Apryc Медіа (Russia) Limited" від ПАТ «Укрнафта» є роялті, останній, як було вірно зазначено судом першої інстанції, не підлягає оподаткуванню на території України, а повинен оподатковуватись згідно з приписами статті 12 Конвенції на території Великобританії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 05.04.2018 №.

Що стосується висновку податкового органу в частині порушення позивачем вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та прийнятого з цих підстав податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №, яким позивачу нараховано 76 698, 54 грн. пені, колегія суддів зважає на наступне.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ПАТ «Укрнафта» та компанією-нерезидентом «Stalmag SP z.o.o» (Польща) було укладено контракт від 16.09.2014 №194/2014, за умовами якого ПАТ «Укрнафта», («Продавець»), в особі заступника Правління виконавчого директора В. Пустоварова продає Компанії «Stalmag SP z.o.o» (Польща), («Покупець»), в особі представника Ю. Лейтане товар - Феросплави виробництва ПАТ «Нікопольський завод феросплавів».

Кількість товару - згідно додатків до Контракту.

Кількість, якість товарів- згідно додатків до Контракту.

Умови поставки FOB-порти України (згідно Інкотермс 2010).

Термін дії контракту: з дати підписання до 31.10.2015.

Валюта платежу - євро. Додатком 1 від 20.10.2014 сторони доповнили Розділ «Умови платежу» натупним текстом: «Можлива сплата за Товар у національній валюті України-гривні по курсу НБУ на дату сплати».

За умовами пункту 14 даного контракту, «Всі спори та розбіжності, які виникають між сторонами Контракту, повинні розглядатися у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

На виконання умов контракту від 16.09.2014 №194/2014 позивач поставив нерезиденту товар згідно митної декларації ЕК10ДР: №500040605/2015/000353 від 02.03.2015 на суму 1 114 764,80 євро (граничний термін надходження оплати - 31.05.2015).

За твердженням позивача, останнім днем для зарахування виручки ПАТ «Укрнафта» в іноземній валюті від зазначеного експорту продукції 31.05.2015 припадав на неділю. При цьому, позивач зазначає, що неділя 31.05.2015 співала з Днем Святої Трійці , а відповідно до статті 73 Кодексу законів про працю України, Трійця є святковим днем, відтак вважає, що не мав об`єктивної можливості звернутися до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгівельно-промисловій палаті України саме на 90 день строку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення.

Згідно пункту 1 Постанови Національного банку України від 01.12.2014 №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (чинними на час здійснення операцій та настання строку розрахунків) та на підставі частини шостої статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» розрахунки за операціями здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Як свідчать матеріали даної справи та не заперечується відповідачем, ПАТ «Укрнафта» звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгівельно-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТТП) з позовною заявою про стягнення із нерезидента «Stalmag SP z.o.o» заборгованості в сумі 1 114 764,80 євро з порушенням строку зарахування виручки резидентів в іноземній валюті від експорту продукції в 1 (один) день, а саме 02.06.2015.

Однак зважаючи на те, що 31.05.2015 (неділя) є святкоим днем (Трійця), то позивач правомірно звернувся до МКАС при ТТП у першу можливу дату - 02.06.2015, позаяк частиною третьою статті 67 Кодексу законів про працю України та статті 73 Кодексу законів про працю України 01.06.2015 (понеділок) визначено вихідним днем.

При цьому, як вбачається зі змісту листа голови МКАС при ТТП України Селівона М.Ф. від 22.03.2017 №821/14-7, копія якого міститься в матеріалах даної справи, у встановлені законодавством вихідні, святкові та інші неробочі дні, а також у суботу та неділю, у тому числі 03 травня 2015 року, 10 травня 2015 року, 09 березня 2015 року, 31 травня 2015 року, 28 червня 2015 року, 4 липня 2015 року, МКАС при ТТП не працював.

У зв`язку з цим, колегія суддів знаходить обгрунтованими доводи позивача про те, що він дійсно був позбавлений можливості звернутись 31.05.2015 до МКАС при ТПП України з позовом за контрактом №194/2014 від 16.09.2014 про стягнення заборгованості за експортований 02.03.2015 товар на суму 1 114 764,80 євро.

А тому колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 0504.2018 №.

Що стосується висновків податкового органу в частині порушення позивачем приписів Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320), колегія суддів зважає на наступне.

Так, нормативно-правовим актом, який регламентує порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами, а також окремі питання організації банками робіт з готівкою (в період за який проводилась перевірка позивача), є Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, далі - Положення № 637).

За приписами пункту 1.2 цього Положення оприбуткування готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з абзацом 1 - 3 пункту 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №265/95-ВР) та пункту 1.2 глави 1 Положення №637, книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до пунктів 5, 6 і 8 розділу 4 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 28.08.2013 №417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1618/24150 та діяв до 26.07.2016, тобто, був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, використання книги ОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає наступне: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

У разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони підклеюються у відповідній книзі ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Таким чином, облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі ОРО передбачає як вклеювання фіскальних звітних чеків РРО у розділ 1 книги ОРО, так і виконання записів у розділі 2 книги ОРО.

Разом з тим, статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року №436/95, встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Так, за твердженням податкового органу, в ході проведення перевірки було встановлено факт несвоєчасного оприбуткування 05.09.2015 працівниками АЗС ПАТ «Укрнафта» на підставі Z-звіту №1286 від 06.09.2015 готівкової виручки в сумі 51 123, 96 грн. в Книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) №р/6, зареєстрованій на АЗС 13/059, розташованій за адресою: Львівська область, Золочівський р-н, м. Золочів, а/д Львів-Кіровоград-Знам`янка, км. 65+200 (праворуч).

Проте позивач з даного питання зазначає, що відповідний запис про службову видачу 51 123,96 грн. було внесено до Книги обліку розрахункових операцій (КОРО) - сторінки 24 та 25, але помилково оператором АЗС у КОРО зазначено іншу дату - 05.09.2015, замість 06.09.2015. При цьому позивач зауважує на тому, що 06.09.2015 оператором АЗС ПАТ «Укрнафта» №13/059 було сім разів проведено операцію «службова видача» по 7 000, 00 грн. кожне та один раз проведено операцію «службова видача» на суму 2 123,96 грн., на загальну суму 51 123,96 грн., при цьому, відповідний запис про службову видачу було внесено до Книги обліку розрахункових операції. У подальшому на АЗС було проведено інкасацію грошових коштів на суму 51 123, 96 грн. двома частинами.

Так, в матеріалах справи містяться відповідні копії чеків «службова видача» №б/н від 06.09.2015 на суму 51 123, 00 грн., копії прибуткових касових ордерів №2482 - №2489 від 06.09.2015 на суму 51 123,96 грн.; витяг з касової книги (форма КО-4) за 06.09.2015, де зазначено, зокрема номери прибуткових касових ордерів № 2482 - №2489 про оприбуткування вилучених з РРО грошових коштів на суму 51 123, 96 грн.; копія фіскального Z-звіту №1286 від 06.09.2015, в якому відображена сума 51 123,96 грн., якими підтверджується службова видача 06.09.2015 грошових коштів в сумі 51 123,96 грн. та їх оприбуткування в книзі обліку. При цьому, відповідачем не наведено суду змістовних доказів на спростування факту оприбуткування готівки на суму 51 123,96 грн у касі підприємства, а технічна помилка в даті службової видачі: 05.09.2015 замість 06.09.2015 не доводить факт не оприбуткування позивачем готівки (стор. 139-157, том 8 справи).

Аналогічна ситуація склалась із встановленими на думку контролюючого органу несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій, в день їх фактичного надходження, зокрема:

- 26.04.2016 на підставі Z-звіту №0965 від 26.04.2016, який роздрукований о 0 год. 12 хв. за 25.04.2016 несвоєчасно оприбутковано готівкову виручку в сумі 24 740,87 грн. в КОРО №р/5 зареєстровану на господарську одиницю - АЗС 23/033 розташовану за адресою: Черкаська область, м. Канів , вул. Енергетиків , 12.

- 14.08.2015 на підставі Z-звіту №0041 від 13.08.2015 несвоєчасно оприбутковано готівкову виручку в сумі 33 060,59 грн. в КОРО №р/4, зареєстровану на господарську одиницю - АЗС 08/002 розташованою за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький р - н, с. Майдан, Калуське шосе, 4.

Проте, як було вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи містяться копії чеків «службова видача» №б/н від 06.09.2015 на суму 51 123, 00 грн., копії прибуткових касових ордерів №2482 - №2489 від 06.09.2015 на суму 51 123,96 грн.; витяг з касової книги (форма КО-4) за 06.09.2015, де вказано, зокрема номери прибуткових касових ордерів № 2482 - №2489 про оприбуткування вилучених з РРО грошових коштів на суму 51 123, 96 грн.; копія фіскального Z-звіту №1286 від 06.09.2015, в якому відображена сума 51 123,96 грн., якими підтверджується службова видача 06.09.2015 грошових коштів в сумі 51 123,96 грн. та їх оприбуткування в книзі обліку. При цьому, відповідачем не наведено суду змістовних доказів на спростування факту оприбуткування готівки на суму 51 123,96 грн у касі підприємства, а технічна помилка в даті службової видачі: 05.09.2015 замість 06.09.2015 не доводить факт не оприбуткування позивачем готівки (стор. 139-157, том 8 справи).

Аналогічна ситуація склалась із встановленими на думку контролюючого органу несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій, в день їх фактичного надходження, зокрема:

- 26.04.2016 на підставі Z-звіту №0965 від 26.04.2016, який роздрукований о 0 год. 12 хв. за 25.04.2016 несвоєчасно оприбутковано готівкову виручку в сумі 24 740,87 грн. в КОРО №р/5 зареєстровану на господарську одиницю - АЗС 23/033 розташовану за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 12.

- 14.08.2015 на підставі Z-звіту №0041 від 13.08.2015 несвоєчасно оприбутковано готівкову виручку в сумі 33 060,59 грн. в КОРО №р/4, зареєстровану на господарську одиницю - АЗС 08/002 розташованою за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький р -н , с. Майдан , Калуське шосе , 4 .

Проте, як було вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали даної справи містять докази своєчасного оприбуткування готівкових коштів на АЗС позивача, а саме: 26.04.2016 в КОРО №р/5, зареєстрованій на господарській одиниці - АЗС 23/033, розташованій за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 12 в сумі 24 750, 00 грн. та 14.08.2015 в КОРО №р/4, зареєстрованій на господарській одиниці - АЗС 08/002, розташованій за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький р-н, с. Майдан, Калуське шосе, 4 в сумі 33 060, 87 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявна також копія Книги обліку розрахункових операцій №р/5, в якій зазначено про те, що реєстратор розрахункових операцій не використовувався через збій в його роботі та міститься також копія акта аналізу порушення звітності РРО від 26.04.2016, підписаний відповідальним сервісної служби та начальником АЗС, що підтверджує доводи представника позивача стосовно друку фіскального чеку із запізненням на 12 хвилин у зв`язку з тим, що у роботі РРО був збій, чого представниками відповідача під час судового розгляду справи не спростовано.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії чеків «службова видача» №б/н від 25.04.2016;копії прибуткових касових ордерів №501 - №504 від 25.04.2016 на суму 24 750,00 грн.; витяг з касової книги (форма КО-4) за 25.04.2016, де вказано, зокрема номери прибуткових касових ордерів №501 - №504 про оприбуткування вилучених з РРО грошових коштів на суму 24 750, 00 грн.; копія фіскального Z-звіту №0965, в якому відображена сума 24 750,00 грн.. Також наявні докази інкасації зазначених коштів.

У звязку з цим, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції про те, що уся сума коштів на АЗС№23/033 в розмірі 24 750, 00 грн. була оприбуткована ПАТ«Укрнафта» та передана до банківської установи, зворотного відповідачем під час судового розгляду справи не доведено.

Що стосується своєчасності оприбуткування готівки в сумі 33 060,59 грн. в КОРО №р/4, зареєстрованій на господарську одиницю - АЗС 08/002 розташовану за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький р-н, с. Майдан, Калуське шосе, 4, колегія суддів зазначає, що відповідний запис про службову видачу 33 060, 00 міститься у Книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) на сторінках 36 та 37, копія якої наявна в матеріалах справи, однак помилково вказана дата 14.08.2015 на переконання суду не може свідчити про несвоєчасне оприбуткування готівки, в той час, як відповідні дії щодо оприбуткування коштів в сумі 33 060, 00 грн. підтверджуються іншими доказами по справі, зокрема такими, як чеки «службова видача», прибуткові касові ордери, витяг з касової книги, фіскальний Z-звіт.

Що стосується неоприбуткування позивачем коштів в сумі 22 660, 57 грн. за 07.05.2015 по причині відсутності запису в розділі 2 Книги обліку розрахункових операцій (КОРО) на АЗС ПАТ «Укрнафта» № 08/001 (Івано-Франківська обл., Верховинський р-н, с. Ільці, присілок Флесівка та неоприбуткування готівкових коштів в сумі 29 234, 57 грн. за 27.07.2016 року по причині відсутності запису в розділі 2 Книги обліку розрахункових операцій (КОРО) на АЗС ПАТ «Укрнафта» № 13/051 (Івано-Франківська обл., Жовківський р-н, с/р Річківська, а/д Львів - Рава-Руська, км 64+205 (ліворуч), колегія суддів зазначає, що на підтвердження оприбуткування вказаних коштів та їх інкасацію позивачем до суду позивачем було надано: копії чеків «службова видача» №б/н від 07.05.2015 на суму 22 661,00 грн.; копії прибуткових касових ордерів №778 - №781 від 07.05.2015 на суму 22 661,00 грн.; витяг з касової книги (форма КО-4) за 07.05.2015, де вказано номери прибуткових касових ордерів №778 - №781 про оприбуткування вилучених з РРО грошових коштів на суму 22 661, 00 грн.; копію фіскального Z-звіту №0501, в якому відображена сума 22 661,00 грн.; копії чеків «службова видача» №б/н від 27.07.2016 на суму 29 234,57 грн.; копії прибуткових касових ордерів №806 - №808 від 27.07.2016 на суму 29 234,57 грн.; витяг з касової книги (форма КО-4) за 27.07.2016, де вказано номери прибуткових касових ордерів №806 - №808 про оприбуткування вилучених з РРО грошових коштів на суму 29 234, 57 грн.; копію фіскального Z-звіту № 0371, в якому відображена сума 29 234,57 грн.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95, фінансові санкції можуть застосовуватися лише у разі встановлення факту неоприбуткування (неповного та/або несвоєчасного) оприбуткування готівки у касах підприємств, а не за порушення порядку ведення книги обліку розрахункових операцій, а тому технічна помилка не доводить факт неоприбуткування готівки у касі підприємства, і як наслідок спростовує правопорушення, за яке спірним податковим повідомленням-рішенням від 05.04.2018 № застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Згідно статті статтею 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб`єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності (стаття 239 Господарського кодексу України).

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 Господарського кодексу України, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 20.03.2018 по справі №803/1397/17, фінансові санкції, застосовані на підставі пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995, у розумінні статті 238 та статті 239 Господарського кодексу України є адміністративно-господарськими санкціями, застосування яких можливе лише в межах строків, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України.

За приписами, частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції, відповідачем було прийняте 04.04.2018, тоді як порушення правил здійснення господарської діяльності за неоприбуткування (неповного прибуткування) готівки мали місце саме у період з 14.08.2015 по 27.07.2016, тобто поза межами річного строку для застосування адміністративно-господарських санкцій за зазначені порушення, чого відповідачем під час судового розгляду справи не спростовано.

У звязку з цим, колегія суддів знаходить необгрунтованими твердження податкового органу в частині незастосування в даному випадку приписів статті 250 Господарського Кодексу України, позаяк дані твердження не узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 20.03.2018 по справі №803/1397/17.

Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного позову та наявність правових підстав для їх задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено - 27.05.2019р.