Справа № 826/10805/15
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2019 року

м. Київ

справа № 826/10805/15

адміністративне провадження № К/9901/45308/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017р. (судді - Желтобрюх І.Л., Горяйнов А.М., Петрик І.Й.) у справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (далі - Уповноважена особа Фонду) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) щодо невключення її, як власника грошових коштів у розмірі 190000 грн, що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Златобанк», до Переліку вкладників ПАТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити її, як власника грошових коштів у розмірі 190000 грн, що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Златобанк», до Переліку вкладників ПАТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив її до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує її право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу. Вважає, що віднесення її договору банківського вкладу до нікчемного на підставі ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017р. скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за банківським рахунком № НОМЕР_1 із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за банківським рахунком № НОМЕР_1 із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась Уповноважена особа Фонду, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перевіркою виявлено, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та банком, має ознаки нікчемності правочину на підставі ч. 3 ст. 38 цього Закону, зокрема, такого, що призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, а тому до нього правомірно застосовано відповідні наслідки.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.12.2014р. між позивачем та ПАТ «Златобанк» укладено Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне обслуговування фізичних осіб (Договір поточного рахунку). (а.с. 9)

Відповідно до пункту 1.1. Договору підписанням цієї угоди позивач в порядку статті 634 Цивільного кодексу України приймає Публічну пропозицію ПАТ «Златобанк» про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами.

Згідно Розділу ІІ Договору банк відкриває позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно виписки по особовим рахункам позивача з 04.12.2014р. по 28.10.2015р. на її рахунок № НОМЕР_1 зараховано грошові кошти в сумі 190000 грн від ТОВ «ДЦ «Медекс», призначення платежу - «поворотна фінансова допомога згідно договору №01/081 від 04.12.2014р.». (а.с. 80)

Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014р. №777/БТ банк віднесено до категорії проблемних та встановлено певні обмеження в діяльності банку. (а.с. 76 - 78)

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015р. №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015р. прийнято рішення №30 про запровадження з 14.02.2015р. тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк». Тимчасова адміністрація запроваджена строком до 13.05.2015р. (а.. 21 24)

26.03.2015р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою, в якій просила виплатити їй залишок коштів з її поточного рахунку № НОМЕР_1 згідно договору поточного рахунку від 04.12.2014р. в сумі 190000 грн, а також просила повідомити її про час та порядок виплати коштів. (а.с. 10)

08.04.2015р. Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ №164/1 (з урахуванням внесених змін наказом від 09.04.2015р. №165/1) про застосування наслідків нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено у Додатку №1 до наказу. (а.с. 68; 70)

У Додатку №1 до вказаного наказу міститься данні про позивача. (а.с. 69)

12.05.2015р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявою, в якій повідомила відповідача про те, що при зверненні до установи ПАТ «Ощадбанк» її було відмовлено у виплаті відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відсутність її у реєстрі вкладників. Просила включити її до реєстру вкладників. (а.с. 11)

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015р. №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015р. №99 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» зі змінами до нього, внесеними відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду №100 від 18.05.2015р., згідно з яким з 14.05.2015р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славінського Валерія Івановича. (а.с. 25 - 26)

Наказом від 13.05.2015р. №156 призначено Славінського В.І. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» строком на 1 рік з 13.05.2015р. по 12.05.2016р. включно. (а.с. 27)

У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 13.05.2015р. №99 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», із змінами внесеними згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.05.2015р. у №100, Фондом з 20.05.2015р. розпочато виплати коштів вкладникам ПАТ «Златобанк».

Інформацію про необхідність звернення до ПАТ «Державний ощадний банк України» для отримання коштів за вкладами з 20.05.2015р. по 01.07.2015р. розміщено у газеті «Голос України» від 19.05.2015р. №86 (6090). (а.с. 28 - 29)

Листом від 26.05.2015р. №408 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що у ПАТ «Златобанк» розпочато процедуру ліквідації банку, призначено тимчасову адміністрацію та відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» проведено перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті. (а.с. 12)

Крім того, позивача повідомлено про те, що перевірка проводилась також за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників, у тому числі і по її рахункам, у зв`язку з чим Уповноваженою особою Фонду прийнято рішення щодо тимчасового блокування коштів на її рахунках з метою запобігання неправомірного відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У разі встановлення за результатами перевірки законності операцій по її рахункам Уповноваженою особою Фонду будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення її до відповідного реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду.

24.06.2015р. Уповноважена особа Фонду звернулась до Міністерства внутрішніх справ із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом вчинення під час дії постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014р. №777/БТ, якою ПАТ «Златобанк» віднесено до категорії проблемних, фінансових операцій з безготівкового перерахування з рахунків юридичних осіб на поточні рахунки фізичних осіб з типовими, близькими один до одного, за призначеннями платежу «надання безпроцентної позики», «надання зворотної фінансової допомоги», «надання займу», які в результаті призвели до збільшення гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду, що в свою чергу свідчить про наявність ознак складу кримінального правопорушення - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах. (а.с. 71 - 72)

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016р. №391 продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Златобанк» Славінського В.І. на два роки по 13.05.2018р. включно.

Судами встановлено, що Угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб позивача визнано нікчемною на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв`язку з чим її не включено до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк» повністю відповідають Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який містить імперативну норму, якою в обов`язковому порядку зобов`язує уповноважену особу Фонду забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позову частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на неї поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку.

При цьому суд виходив з того, що за правилами пункту 7 частини 3 статті 38 Закону правочин вважається нікчемним, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. В свою чергу Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Златобанк» не визначено жодної конкретної підстави, з переліку, наведеного у ч. 3 ст. 38 Закону нікчемності спірного договору банківського вкладу, а такі підстави як вчинення правочинів з метою штучного створення обов`язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, необхідність звернення до правоохоронних органів або те, що правочини мають на меті штучне збільшення гарантованої суми, яка відшкодовується вкладникам Фондом гарантування, не є правовими підставами для визнання нікчемним правочину неплатоспроможного банку у відповідності до Закону.

Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Уповноваженою особою не було надано жодних належних і допустимих в розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між правочином, укладеним позивачем з ПАТ «Дельта Банк», і неплатоспроможністю Банку та/або недобросовісність позивача при його укладанні чи наявність будь-яких інших правових підстав, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу у даному випадку, так само відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що перерахування коштів на депозитний рахунок позивача здійснено з депозитного рахунку іншого вкладника банку, що повністю відповідає вимогам Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах від 12.11.2003р. №492.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що як у наказах Уповноваженої особи Фонду від 08.04.2015р. №164/1 та 09.04.2015р. №165/1, так і в адресованому позивачу листі від 26.05.2015р. №408 не наведено, з яких із визначених у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав було визнано нікчемним договір банківського вкладу позивача. При цьому у листі позивача взагалі не повідомлено про прийняте Уповноваженою особою Фонду рішення щодо визнання нікчемними укладених між нею та банком угод, натомість вказано лише про тимчасове блокування її рахунку.

Також суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, що умови договору банківського вкладу позивача передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. При цьому суд виходив з того, що вкладом, розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайний, може вважатися лише вклад, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто такі умови не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку (відсутності доказів) такі умови договору не можна вважати індивідуальними.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що кошти на поточний рахунок позивача надійшли до визнання банку проблемним та до введення тимчасової адміністрації, позивач є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому посилання апелянта на нікчемність договору банківського вкладу не доведене жодними належними доказами у встановленому законом порядку.

Щодо посилань Уповноваженої особи Фонду на порушення кримінального провадження суд апеляційної інстанції виходив з відсутності вироку чи інших рішень, які б встановлювали певні факти.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та банком укладено договір банківського рахунку, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позову частково.

Така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів банку, які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не може бути підставою для відмови позивачу у включенні її до переліку вкладників.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук