Справа № 820/2421/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2019 року

Київ

справа №820/2421/17

адміністративне провадження №К/9901/41734/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Рубан. В.В. від 12.07.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Бондара В.О., суддів: Калиновського В.А., Калитки О.М. від 10.10.2017 у справі за позовом Приватного підприємства «Баланс-Мастер Сервіс» до Головного управління ДФС у Харківській області, головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області Міньова Олександра Юрійовича про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Приватне підприємство «Баланс-Мастер Сервіс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області Міньова Олександра Юрійовича, в якому просило скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 07.06.2017 №2386.

Обґрунтовуючи позовну заяву, вказувало на відсутність у відповідача правових підстав для прийняття наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки в адресованому Підприємству запиті щодо надання пояснень та їх документального підтвердження, що передував прийняттю оскаржуваного наказу, не вказано обґрунтованих підстав для його направлення та не зазначено інформації, яка підтверджує викладені у ньому обставини.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017, позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що підстав для проведення перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у контролюючого органу не було, оскільки відповідачем у запиті про надання інформації, надісланому позивачу, не зазначено жодних відомостей про виявлені факти за наслідками опрацьованої податковим органом податкової інформації, вказівок на виявлені недостовірні дані, що свідчать про порушення позивачем або його контрагентами вимог податкового законодавства.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі відповідач вказує на помилковість висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для призначення перевірки, оскільки оскаржуваний наказ прийнято відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у зв`язку із надходженням до контролюючого органу податкової інформації ГОУ ДФС України для відпрацювання, протоколів допиту свідків, а також в результаті опрацювання зведеної інформації щодо задекларованих суб`єктами господарювання сум податкового кредиту за рахунок підприємств з ознаками фіктивності та на підставі листа начальника СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області «Про призначення перевірок».

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.04.2017 Приватним підприємством «Баланс-Мастер Сервіс» отримано від Головного управління ДФС у Харківській області письмовий запит від 28.03.2017 №3067/10/20-40-14-05-14 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), в якому контролюючий орган просив позивача представити засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення у податковій звітності) за липень, серпень 2016 року із ТОВ «Стандарт еволюшн плюс», ТОВ «Кенмор», ТОВ «Лайф дейз» та за липень 2016 із ТОВ «Палморіс».

Підставою надіслання письмового запиту позивачу зазначалася та обставина, що ГУ ДФС у Харківській області отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення Приватним підприємством «Баланс-Мастер Сервіс» податкового та іншого законодавства за період декларування ПДВ: за червень, серпень 2016 року по правовідносинах з постачальником ТОВ «Стандарт еволюшн плюс», ТОВ «Кенмор», ТОВ «Лайф дейз» та за липень 2016 року з ТОВ «Палморіс».

Приватним підприємством «Баланс-Мастер Сервіс» підготовлена відповідь на письмовий запит, у якій позивач відмовився надавати інформацію контролюючому органу, оскільки запит не містив посилань на акти перевірок, податкові повідомлення-рішення, судові рішення, кримінальні провадження, висновки експертів тощо, а також інформації про те, які саме порушення валютного, податкового та іншого законодавства допущені Приватним підприємством «Баланс-Мастер Сервіс».

Водночас у своїй відповіді позивач наголосив, що у випадку надіслання відповідачем запиту, що за своїм змістом та формою відповідатиме вимогам податкового законодавства, ПП «Баланс-Мастер Сервіс» зобов`язується надати за ним інформацію чи документи.

07.06.2017 у зв`язку із ненаданням ПП «Баланс-Мастер Сервіс» у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит Головного управління ДФС у Харківській області від 28.03.2017 №3067/10/20-40-14-05-14 протягом 15 робочих днів з дня його отримання, враховуючи недостовірність визначення ПП «Баланс-Мастер Сервіс» даних по взаємовідносинах з ТОВ «Стандарт еволюшн плюс», ТОВ «Кенмор», ТОВ «Лайф дейз», ТОВ «Палморіс», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.06.2016 по 31.08.2016, з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України Головним управлінні ДФС України у Харківській області прийнято наказ №2386 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ПП «Баланс-Мастер Сервіс».

09.06.2017 контролюючим органом складено акт №1107/20-40-14-05-19/24847468 про відмову посадових осіб платника податків від допуску до перевірки та відмови від підписання направлення на перевірку від 07.06.2017 №3678.

Відповідно до статті 62 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Отже, лише дотримання цих вимог в їх сукупності може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки, що, в свою чергу, є предметом дослідження у даній справі.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що отриманий позивачем запит про надання пояснень та їх документального підтвердження не містить фактів порушення платником податків законодавства. Відтак відмова позивача надати пояснення та їх документальні підтвердження на вказаний запит не може розцінюватись як обставина, з якою підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України пов`язує можливість призначення документальної позапланової перевірки платника.

Так, у запиті від 28.03.2017 №3067/10/20-40-14-05-14 зазначено норми права, на підставі яких такий запит скеровувався, а також посилання на те, що відповідачем отримано інформацію, що свідчить про порушення позивачем податкового та іншого законодавства, однак вказаний документ не містить вказівки на надходження до контролюючого органу податкової інформації ГОУ ДФС України для відпрацювання, протоколів допиту свідків, результатів опрацювання зведеної інформації щодо задекларованих суб`єктами господарювання сум податкового кредиту за рахунок підприємств з ознаками фіктивності, листа начальника СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області «Про призначення перевірок», на які відповідач посилається як на джерело встановлення документального оформлення господарських операцій позивачем за відсутності факту їх реального здійснення.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджуються встановлені судами попередніх інстанцій обставини відсутності у зазначеному вище запиті фактичних даних стосовно того, в чому саме полягають порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, Верховний Суд погоджується із висновками про безпідставне прийняття спірного наказу.

За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду