Справа № 200/12193/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року справа №200/12193/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року (у повному обсязі складено 07 березня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/12193/18-а (головуючий I інстанції суддя Грищенко Є.І.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управлінння Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 09.11.2018 року звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № 13226/03 відповідача від 05.05.2018 року в частині незарахування для розрахунку пенсії довідки про заробітну № 4 від 12.03.2018 року та довідки про стаж роботи № 3 від 12.03.2018 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з дати звернення з заявою про призначення пенсії, з урахуванням довідки про заробітну плату № 4 від 12.03.2018 року та довідки про стаж роботи № 3 від 12.03.2018 року, які видані КСП «Побєда» Новоазовського району; вирішити питання судових витрат (а.с. 4-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 63-65).

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ним при поданні заяви на призначення пенсії в підтвердження трудового стажу надані довідки про заробітну плату та стаж роботи, які видані Козацькою сільрадою КСП «Побєда».

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідною печаткою підприємства і дефектів їх вчинення не мають, відтак факт роботи у спірний період підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Також апелянт посилається на практику Європейського Суду з прав людини та вважає, що він не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності даних записів довідки, у зв`язку з знаходженням підприємств на території, непідконтрольній українській владі та не перереєстрації його на території підконтрольній.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, послався на те, що пенсійному органу неможливо перевірити правдивість зазначених у довідках даних, так як підприємство знаходиться на неконтрольованій територій.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви було надано наступні документи: копію паспорту та РНОКПП, копію трудової книжки, довідку про заробітну плату № 4 від 12.03.2018 року та довідку про стаж роботи № 3 від 12.03.2018 року, які видані КСП «Побєда» Новоазовського району, копію диплому, дані СПОВ за 2000- 2018 роки.

Рішенням Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 05 травня 2018 року № 1184 вирішено призначити пенсію за віком. При цьому, при призначенні пенсії позивачу Лівобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, зокрема, не були враховані довідка про заробітну плату № 4 від 12.03.2018 року та довідка про стаж роботи № 3 від 12.03.2018 року, які видані КСП «Побєда» Новоазовського району, оскільки КСП «Побєда» Новоазовського району розміщене на тимчасово непідконтрольній українській владі території, що унеможливлює здійснити перевірку довідок.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням в цій частині, звернувся до суду за захистом своїх прав.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами ст. 26 Закону № 1058 визначено право на призначення пенсії за віком особи після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частина 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За унормуванням ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1 ).

Відповідно до Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Згідно до змісту п.2.10 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», (зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07 липня 2014 року) вбачається, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Таким чином, єдиною підставою для проведення розрахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі № 12-11а-15.

Диспозицією підпункту 3 пункту 2.1 № 22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року та, за бажанням пенсіонера, може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якими можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З матеріалів справи вбачається, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 12.03.2018 року видана КСП «Побєда» на підставі особових рахунків позивача за 1991-1995 роки (а.с. 14).

Довідка № 3 від 12.03.2018 року видана КСП «Побєда» про вироблені трудодні на підставі особових рахунків по заробітній платі за 1990-1997 роки, стажових книг (а.с. 13).

Стосовно доводів відповідача, що КСП «Побєда» на час видання спірних довідок знаходилось на території, яка непідконтрольна українській владі, тому врахувати при призначенні пенсії довідки № 3, 4 від 12.03.2018 року неможливо, оскільки зазначені довідки є недійсними та не створюють жодних правових наслідків, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Абзацом 2 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» с. Козацьке Новоазовського району є територією проведення антитерористичної операції.

Разом з тим, спірні довідки № 3 та № 4 від 12.03.2018 року мають кутовий штамп підприємства і печатку з позначкою «Україна».

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади. На теперішній час на законодавчому рівні відсутня така обов`язкова умова як перереєстрація підприємств на територію підконтрольну українській владі.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача стосовно неврахування довідок № 3 та № 4 від 12.03.2018 при призначенні позивачу пенсії.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови , який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14 і враховується судом при розгляді даної справи.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою , недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини у вказаній справі дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідках про заробітну плату та трудодні, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказані довідки недійсними також не визнавались, підприємством не відкликані.

Таким чином, спірні довідки, які видані КСП «Побєда» про нараховану заробітну плату та кількість вироблених трудоднів, відповідають вищезазначеним вимогам ст.40 Закону № 1058-IV.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що він діяв правомірно, не зарахувавши для розрахунку пенсії довідки про заробітну № 4 від 12.03.2018 року та довідку про стаж роботи № 3 від 12.03.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судових витрат здійснено з урахуванням ст. 139 КАС України.

Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 200/12193/18-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управлінння Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 1184 Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05.05.2018 року в частині незарахування для розрахунку пенсії довідки про заробітну № 4 від 12.03.2018 року та довідки про стаж роботи № 3 від 12.03.2018 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29 березня 2018 року з урахуванням довідки про заробітну плату № 4 від 12.03.2018 року та довідки про стаж роботи № 3 від 12.03.2018 року, які видані КСП «Побєда» Новоазовського району.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспортні дані: НОМЕР_2 виданий Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області від 26 грудня 1995 року) за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Зелінського, 27а, м. Маріуполь, Донецька обл., 87548, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.) 00 коп.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати Донецькому окружному адміністративному суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2019 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко