Справа № 500/614/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/614/19

06 травня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

представника позивача Багранюк В.С.

представника відповідача Федорів Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Лайт" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Урбан Лайт" з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Урбан Лайт» (далі - Товариство або позивач) та Комунальним підприємством «Луцьке електротехнічне підприємство-Луцьксвітло» (далі - комунальне підприємство) укладено Договір поставки №8, 10 жовтня 2018 року (далі - Договір №8), предметом якого є поставки електро-світлотехнічної продукції.

За наслідком постачання товарів Товариством було складено, виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну №8 від 07.11.2017 на суму 165 837,12 грн. Рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2018 №1025922/42438730 (далі - Рішення) відмовлено у реєстрації податкової накладної №8 від 07.11.2018 з підстави: ненадання платником податку копій документів (розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків).

Позивач вважає Рішення протиправним та таким, що прийняте із порушенням вимог чинного податкового законодавства.

Ухвалою суду від 18.03.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 10.04.2019 о 10:15 год. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

03 квітня 2019 року від представника відповідачів через канцелярію суду надійшов спільний відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10.04.2019, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оголошено перерву до 22.04.2019 о 11:00 год. для підготовки відповіді на відзив.

19 квітня 2019 року через канцелярію Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

22.04.2019 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 06 травня 2019 року о 10:15 год., у зв`язку із не отриманням представником відповідачів відповіді на відзив позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідачів скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 03.04.2019. У спільному відзиві відповідачі не погоджуються з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначають наступне.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію/відмову у реєстрації на даний час регламентована: Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями); Постановою Кабінету Міністрів України від від 21 лютого 2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

З вищевказаного вбачається, що позовна вимога щодо зобов`язання зареєструвати податкову накладну на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, не зможе бути виконаною регіональними органами фіскальної служби, оскільки останній не є уповноваженим органом щодо ведення ЄРПН.

Відтак, ТОВ «Урбан Лайт», надано для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 07.11.2018 р. виписану на КП «Луцьке електротехнічне підприємство - Луцьксвітло».

Отже, реєстрацію даної податкової накладної було зупинено та запропоновано платнику надати пояснення та копії документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну № 8 від 07.11.2018 року, то представник відповідачів зазначив наступне. Дана позовна вимога є зобов`язального характеру, а відтак позивачем повинно бути наведено виключний переляк підстав та документальних підтверджень для її задоволення. В свою чергу позивач вимагаючи задовольнити таку позовну вимогу, жодним чином її не обґрунтував.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Урбан Лайт» (далі - Товариство або позивач) та Комунальним підприємством «Луцьке електротехнічне підприємство-Луцьксвітло» (далі - комунальне підприємство) укладено Договір поставки №8 10 жовтня 2018 року (далі - Договір №8), предметом якого є поставки електро-світлотехнічної продукції. Згідно умов п. 7.1. Договору №8 сума даного Договору складає 165 837,12 грн.

Так, згідно умов п. 3.1. Договору №8 загальна вартість, що поставляються на умовах даного Договору, асортимент, ціна за одиницю та загальна вартість товару, визначаються в Специфікаціях або рахунках-фактурах та видатково-прибуткових накладних, які є його невід`ємною частиною до даного Договору.

Відповідно до умов п. 4.2. Договору №8 асортимент, кількість товару, ціна та вартість кожної партії доставки визначається сторонами та вказується в рахунку Постачальника.

Так, на підставі Договору №8 та відповідно до умов п. 4.2. Договору №8, Товариством було виписано Рахунок на оплату №7 від 10 жовтня 2018 р. на суму 165 837,12 грн.

Також, на підставі Договору №8 та відповідно до умов п. 3.1. Договору №8 було складено Видаткову накладну №14 від 07 листопада 2018 р. на суму поставки 165 837,12 грн.

Згідно Товарно-транспортної накладної №91 від 07 листопада 2018 р. Товариство виконало умови Договору №8 щодо поставки товару та відвантажило товар для доставки покупцю, а покупець отримав такий товар. (Станом 19.12.2018 року комунальним підприємством було здійснено часткову оплату за Договором №8 на суму 30 000,00 грн., що підтверджується Платіжним дорученням №338 від 19.12.2018 р.).

За наслідком постачання товарів Товариством було складено, виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну №8 від 07.11.2017 на суму 165 837,12 грн.

Однак, згідно Квитанції від 30.11.2018 № реєстрація ПН №8 від 07.11.2018 була зупинена відповідно до пункту 201.16 ст.201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам ппі.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Позивач з врахуванням пропозицій наведених у Квитанції від 30.11.2018 № надав фіскальному органу копії наступних документів: договір купівлі-продажу №24 від 07.09.2018 р. укладений між ТОВ «Урбан Лайт» та ТОВ «Терно-Лайт», договір №4 від 01.10.2018 укладений між ТОВ «Урбан Лайт» та ТОВ «СВ Лайт», рахунок на оплату №56 від 11.10.2018 (виписаний ТОВ «СВ Лайт»), рахунок на оплату №175 від 23.10.2018 р. (виписаний ТОВ «Терно-Лайт»), платіжне доручення №225 від 23.10.2018, видаткова накладна №50 від 06 листопада 2018 р. (видана ТОВ «СВ Лайт»), видаткова накладна №145 від 07.11.2018 р. (видана ТОВ «Терно-Лайт»), платіжне доручення №64 від 30.11.2018.

Рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2018 №1025922/42438730 (далі - Рішення) відмовлено у реєстрації податкової накладної №8 від 07.11.2018 з підстави: ненадання платником податку копій документів (розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків).

В оскаржуваному рішенні зазначено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Однак, як вже зазначалося, після зупинення реєстрації ПН №8 від 07.11.2018 р. позивач надав контролюючому органу відповідний перелік копії документів, серед яких було і платіжне доручення.

Разом з тим, реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена, як зазначено в квитанції від 30.11.2018, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Тернопільській області застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію Податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (затверджений постановою КМУ від 21 лютого 2018 р. №117) (далі - Порядок) у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд встановив, що зі змісту Квитанції від 30.11.2018 вбачається, що фіскальним органом сформовано висновок: «ПН/РК відповідає вимогам пп 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Так, пп 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» містить у собі перелік наступних критеріїв:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 45.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, а також чіткого формулювання переліку відповідних документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Отже, контролюючий орган зобов`язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид Критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Зі змісту квитанції від 30.11.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної вбачається, що контролюючим органом запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте, відповідач, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН позивач надіслав лист-пояснення та документи на підтвердження виконуваних ним господарських операцій.

Відповідно до п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як видно з матеріалів справи, в оскаржуваному рішенні зазначено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Однак, як вже зазначалося, після зупинення реєстрації ПН №8 від 07.11.2018 р. позивач надав контролюючому органу відповідний перелік копії документів, серед яких було і платіжне доручення.

Згідно висловленої Верховним Судом України правової позиції у постанові від 27.01.2015 року по справі №21-425а14: «...суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування».

Так, пунктами 6 та 7 Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм видно, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Суд зазначає, що контролюючим органом грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми п. 13 Порядку, оскільки ним не зазначено у Квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкових накладних.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у Квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність Податкових накладних критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і п. 13 Порядку вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Відтак, суд вважає, що рішення комісії Головного Управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області про відмову у реєстрації податкової накладної є таким, що винесене без належних для цього правих підстав, а тому, на переконання позивача, підлягає скасуванню як протиправне.

Також, суд зазначає, що позовна вимога щодо зобов`язання зареєструвати податкову накладну на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, не зможе бути виконаною регіональними органами фіскальної служби, оскільки останній не є уповноваженим органом щодо ведення ЄРПН. Тому, позивач просить зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 07.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Урбан Лайт».

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. Рішення комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області (46003, вул. Білецька 1, м. Тернопіль, ) від 14 грудня 2018 р. №1025922/42438730 про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 07 листопада 2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариством з обмеженою відповідальністю "Урбан Лайт" (46001, вул. Морозенка 5а, м. Тернопіль, ) визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (Львівська площа 8, м. Київ-53, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 07 листопада 2018 р. поданої товариством з обмеженою відповідальністю "Урбан Лайт" (46001, вул. Морозенка 5а, м. Тернопіль, ) .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Урбан Лайт" (46001, вул. Морозенка 5а, м. Тернопіль, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) гривні 00 коп.за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа 8, м. Київ-53, ) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2019 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.