Справа № 640/363/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2019 року № 640/363/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач 1), адреса: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 (надалі - позивач 2), адреса: АДРЕСА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (надалі - відповідач), адреса: 01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 35, третя особа без самостійних вимога на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - третя особа), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, в якій позивачі просять:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення відомостей щодо рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до переліку рахунків вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» для виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не включення відомостей щодо рахунку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до переліку рахунків вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» для виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шляхом внесення відомостей щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на суму 200000,00 грн та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на суму 50313,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі послались на те, що 23 травня 2016 року між позивачем 1 та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000249783, відповідно до умов якого позивачем 1 внесено 203784,00 грн на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_4 у гривні на строк з 23 травня 2016 року по 06 червня 2016 року.

10 вересня 2015 року між позивачем 2 та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Супердохідний тиждень +» (вільний) № 980-016-000128897 , відповідно до умов якого позивачем 2 внесено 50000,00 грн на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_6 у гривні на строк з 10 вересня 2015 року по 08 березня 2016 року.

Після повернення коштів 10 березня 2016 року між позивачем 2 та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір №980-016-000201746 «Капітал+» (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до умов якого позивач зі свого поточного рахунку у банку передає товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» 50000,00 грн, а останнє повертає грошові кошти позивачу на поточний рахунок № НОМЕР_7 , який відкрито на підставі договору №980-016-000001197 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 23 квітня 2015 року.

19 травня 2016 здійснено повернення коштів та нарахованих відсотків на поточний рахунок.

20 травня 2016 року між позивачем 2 та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000243123, відповідно до умов якого позивачем 2 внесено 50000,00 грн на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_8 у гривні на строк з 23 травня 2016 року по 03 червня 2016 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №14/БТ від 23 травня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 від 23 травня 2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного Банку України від 12 липня 2016 року №124-рп «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно. В подальшому, процедуру ліквідації банку продовжено до 12 липня 2020 року.

Листом №17.12.18/02-БТ/вих від 17 грудня 2018 року у відповідь на адвокатський запит

надано копії документів, у тому числі, копії листів та копію Витягу з наказу №42/2 від 01 червня 2016 року, з яких вбачається, що правочини, укладені з позивачами визнані нікчемними.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що у відповіді №ЗГ/171 від 27 листопада 2018 року на заяву про прирівняння до вкладника неплатоспроможного банку повідомлено про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Таким чином, як вказують позивачі, позивачу 1 не відшкодовано гарантовану суму у розмірі 200000,00 грн, а позивачу 2 - 50313,56 грн, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що 21 квітня 2016 року між позивачем 1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» укладений договір позики №980-016-000225850, сума договору 200000,00 грн, а 10 березня 2016 року між позивачем 2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір позики №980-016-000201746, сума договору 50000,00 грн.

19 травня 2016 року з банківського рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» позивачу 1 було здійснено повернення 203762,65 грн та позивачу 2 - 50313,56 грн.

Відповідно до умов вказаних договорів позивачі передали товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та в строк, передбачені цими договорами, а товариство зобов`язалось повернути кошти позивачам та виплатити проценти.

Тобто, як зазначив представник відповідача, позивачами укладено договори позики з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», а тому, за його твердженнями, позивачі не набули статусу вкладників, оскільки кошти за договором банком не залучались.

У зв`язку із зазначеним, Уповноваженою особою Фонду за результатами проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, правочини щодо перерахування коштів на рахунки позивачів були визнані нікчемними.

Представник третьої особи письмових пояснень на позовну заяву не надав з невідомих суду причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху після відкриття провадження у адміністративній та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про залишення позовної заяви без розгляду залишено без задоволення. Визнано поважними підстави пропуску звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та поновлено позивачам строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наданої суду копії договору №980-016-000000880 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 12 березня 2015 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , на ім`я останнього у Банку відкрито поточний рахунок № НОМЕР_9 (Т.1, арк. 20).

Крім того, судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що 21 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний центр» було укладено договір №980-016-000225850, на підставі якого ОСОБА_1 передав, а товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний центр» прийняло у власність грошові кошти у 200000,00 грн.

У відповідності до наданої суду копії довідки про стан рахунку НОМЕР_13 за період з 01 травня 2016 року по 31 травня 2016 року на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритого у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» 19 травня 2016 року з рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний центр» НОМЕР_14, відкритого у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», перераховано грошові кошти у розмірі 200000,00 грн з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-016-000225850 від 21 квітня 2016 року» та 3762,65 грн з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-016-000225850 від 21 квітня 2016 року», що також підтверджується наданою відповідачем випискою по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року (Т.1, арк. 19,76,77).

23 травня 2016 року між публічним акціонерним товариством з обмеженою відповідальністю «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000249783 та договір про внесення змін до цього договору, відповідно до умов яких ОСОБА_1 вніс, а Банк прийняв грошові кошти та зарахував їх на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_4 у гривні та зобов`язався виплачувати вкладнику суму вкладу, проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором та умовами розміщення вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», в тому числі умовами дистанційного банківського обслуговування публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (пункт 1 статті 1 договору).

Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 статті 1 договору початкова сума вкладу складає 203784,89 грн, строк розміщення - 14 днів з дати укладення договору - 23 травня 2016 року по 06 червня 2016 року (Т.1, арк. 15,16).

Згідно з наданою суду копією платіжного доручення №5339282 від 23 травня 2016 року ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_9 перерахував на свій вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_4 грошову суму у розмірі 203784,89 грн з призначенням платежу: «залучення коштів на депозит згідно договору №980-016-000249783 від 23 травня 2016 року», що також підтверджується випискою по особовим рахунками з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року (Т.1, арк. 17,76,77).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2015 року між публічним акціонерним товариством з обмеженою відповідальністю «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Супердохідний тиждень +» (вільний) № 980-016-000128897 та договір про внесення змін №1 до цього договору, відповідно до умов яких ОСОБА_2 внесла, а Банк прийняв кошти вкладника та зарахував їх на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_10 , а у разі автоматичного продовження (пролонгації) договору на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_6 у гривні та зобов`язався виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на неї в порядку та на умовах, встановлених цим договором та умовами розміщення вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», в тому числі Умовами дистанційного банківського обслуговування публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (пункт 1 статті 1 договору).

Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 статті 1 договору початкова сума вкладу складає 50000,00 грн, строк розміщення - 180 днів з дати укладення договору - 10 вересня 2015 року по 08 березня 2016 року (Т.1, арк. 24,25).

Відповідно до наданої суду копії платіжного доручення №1586151 від 10 вересня 2015 року ОСОБА_2 з рахунку № НОМЕР_7 перерахувала на свій вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_10 грошову суму у розмірі 50000,00 грн з призначенням платежу: «залучення коштів на депозит згідно договору №980-016-000128897 від 10 вересня 2015 року» (Т.1, арк. 26).

10 березня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 з метою передачі у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Розрахунковий центр» через повіреного - публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» (підпункт 1.4 пункту 1 статті 1 Договору), укладено договір №980-016-000201746 тип договору: Капітал+ (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала у власність грошові кошти у розмірі 50000,00 грн на строк до 08 вересня 2016 року, але не більше 182 днів, з процентною ставкою 25,5% (Т.1, арк. 27-28).

Згідно з наданою суду випискою по особовому рахунку з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року відкритого на ім`я ОСОБА_2 у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», 19 травня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» з рахунку № НОМЕР_11 перераховано грошові кошти у розмірі 50000,00 грн на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_7 з призначенням платежу: «повернення коштів згідно з договором №980-016-000201746 від 10 березня 2016 року» та грошові кошти у сумі 313,56 грн з призначенням платежу: «оплата процентів по договору №980-016-000201746 від 10 березня 2016 року» (Т.1, арк. 74).

20 травня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000243123 та договір про внесення змін №1 до цього договору, відповідно до умов якого ОСОБА_2 внесла, а Банк прийняв грошові кошти останньої та зарахував їх на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_8 у гривні у розмірі 50000,00 грн строком на 14 днів по 03 червня 2016 року з процентною ставкою 5% річних. Також умовами цього договору передбачено, що проценти Банк сплачує на рахунок вкладника НОМЕР_15, а суму вкладу - на рахунок НОМЕР_7 (Т.1, арк. 29, 30).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку з 20 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року відкритого на ім`я ОСОБА_2 у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», 20 травня 2016 року з рахунку № НОМЕР_7 на рахунок № НОМЕР_8 перераховані грошові кошти у розмірі 50000,00 грн з призначенням платежу: «залучення коштів на депозит згідно договору №980-016-000243123 від 20 травня 2016 року» (Т.1, арк. 75).

18 травня 2016 року та 19 травня 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» уклало із ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» Договори відступлення прав вимоги № 1805 та №1, згідно умов яких ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов`язалось відступити банку права вимоги, належні ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк, в свою чергу, зобов`язався оплатити права вимоги (Т.1, арк. 78-87).

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року (Т.1, арк. 61-63, 64).

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Ірклієнком Ю.П. від 01 червня 2016 року № 42/2 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет наявності правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» затверджено результати проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів, у тому числі, які належать ОСОБА_2 в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» 50313,56 грн, що підтверджується наданим суду Витягом з Додатку 2 до Акту №2 від 01 червня 2016 року комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (Т.1, арк. 93, 88-91).

У відповідності до наданої суду копії витягу з наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Ірклієнком Ю.П. від 01 червня 2016 року № 42/1 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет наявності правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» затверджено результати проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) щодо перерахування коштів, на рахунок, який належить ОСОБА_1 в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на суму 203762,65 грн (Т.1, арк. 21).

13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Ю.П. (Т.1, арк. 65).

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року (Т.1, арк. 66,67-68).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05 вересня 2016 року (Т.1, арк. 69-70).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24 січня 2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду Волкову О.Ю. з 25 січня 2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Т.1, арк. 71-72).

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 червня 2018 року № 1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року включно.

Згідно з зазначеним рішенням продовжено повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень, визначених пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Волкову Олександру Юрійовичу строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року включно (Т.1, арк. 73)

Судом також встановлено, що листом від 17 грудня 2018 року за вих. №17.12.18/02-Бт/вих (Т.1, арк. 18) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков О.Ю. повідомив адвоката Тарасову - Патрай К.А., що в ході перевірки була встановлена нікчемність правочинів:

- перерахування коштів на поточний рахунок № НОМЕР_9 згідно договору №980-016-000225850 від 21 квітня 2016 року на суму 200000,00 грн та процентів в сумі 3762,65 грн ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- транзакції з перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_4 по договору № 980-016-000249783 від 23 травня 2016 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), відкритий в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» (кошти по договору перераховані в безготівковій формі з рахунку НОМЕР_13, транзакція по якому визнана нікчемною).

Також повідомлено про те, що ОСОБА_1 не було надано договір №980-016-000225850 від 21 квітня 2016 року для перевірки згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» за своїм суб`єктивним складом.

У зв`язку з чим, як вказано у листі, відсутні праві підстави для включення інформації про ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладними мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, до вказаного листа було додано копії повідомлень про нікчемність №ЗГ1(К)/6883/1 від 01 вересня 2016 року та №ЗГ/163/1 від 09 листопада 2018 року (Т.1, арк. 22, 23).

Крім того, листом від 17 грудня 2018 року за вих. №17.12.18/03-Бт/вих (Т.1, арк. 31) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков О.Ю. повідомив адвоката Тарасову - Патрай К.А., що в ході перевірки була встановлена нікчемність правочинів:

- перерахування коштів на поточний рахунок № НОМЕР_7 згідно договору №980-016-000201746 від 10 березня 2016 року на суму 50000,00 грн та процентів в сумі 313,56 грн ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- транзакції з перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_8 по договору №980-016-000243123 від 20 травня 2016 року ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відкритий в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» (кошти по договору перераховані в безготівковій формі з рахунку НОМЕР_15, транзакція по якому визнана нікчемною).

Також повідомлено про те, що ОСОБА_2 не було надано договір №980-016-000201746 від 10 березня 2016 року для перевірки згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» за своїм суб`єктивним складом.

У зв`язку з чим, як вказано у листі, відсутні праві підстави для включення інформації про ОСОБА_2 до Переліку рахунків, за якими вкладними мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, до вказаного листа було додано копії повідомлень про нікчемність №ЗГ1/12046/1 від 25 січня 2017 року та №ЗГ/171 від 27 листопада 2018 року (Т.1, арк. 35,36).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі по тексту - Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до частини 1 статті 11 та частини 3 статті 12 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб;

8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 цього ж Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Пунктом 1 частини 4 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 28 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 4-5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14), встановлено, що Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються:

тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо);

кількість інформаційних рядків, що змінюються;

підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Зміни реквізитів вкладника (поля 2 - 10) надаються за структурою файла «Z» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Усі інші зміни, що стосуються певного конкретного запису з файла «D» (сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо), надаються за структурою файла «D» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «D» (ідентифікатора рахунку вкладника) та номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону. ГСР визначаються за кожним рахунком окремо.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Переліки в електронному вигляді можуть бути передані до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, формується на підставі файла «N» та включає інформацію тільки про осіб, які були вкладниками (мали вклади у банку) та поіменовані у файлі «N».

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 2-4 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У відповідності до приписів частини 2 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Наведене в сукупності свідчить про те, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Так, суд звертає увагу на те, що сторонами не заперечувалось те, що 21 квітня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» та ОСОБА_1 укладено договір № 980-016-000225850 від 21 квітня 2016 року, за яким вчинені відповідні транзакції 19 травня 2016 року саме на виконання умов цього договору.

Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на переказ коштів на користь ОСОБА_1 , не набуло прав на кошти, які переказувались, а тому Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов`язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, згідно пункту 1.4 глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

В той же час, суд наголошує, що після надходження коштів на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_9 , останнім укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000249783 від 23 травня 2016 року та на умовах вже договору банківського вкладу, ОСОБА_1 , як вкладник, перерахував грошові кошти у розмірі 203784,89 грн на свій вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_9 , оскільки будь-яких обмежень в частині походження вкладу чинне законодавство України не містить.

Так, суд звертає увагу на те, що договір № 980-016-000201746 від 10 березня 2016 року укладений між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Банк Михайловський» укладено саме з метою передачі у власність товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошових коштів, а Банк, при цьому, виступав, як повірений.

Так, 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих положень Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, надані позивачем кошти для товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного - публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», були позикою, котрий був повернутий на поточний рахунок ОСОБА_2 із відсотками згідно умов укладеного договору, які, в подальшому, за бажанням та волевиявленням власника, тобто позивачем 2, були зараховані, як вклад на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000243123.

За таких підстав суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачі не є вкладником Банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки кошти на їх рахунки, відкриті у ПАТ «Банк Михайлівський», надійшли від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» та товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» на підставі вказаних вище договорів та приходить до висновку, що позивачі є саме вкладниками публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», тобто тими особами, які набули право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, суд критично ставиться до посилання відповідача на постанову Національного банку України №917/БТ від 22 грудня 2015 року, зі змінами внесеними постановою Національного банку України №295/БТ від 27 квітня 2016 року, оскільки така постанова адресована посадовим особам Банку, а не вкладникам, відтак невиконання посадовими особами Банку постанови Національного банку України, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність правочину.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Також, частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Однак, відповідного судового рішення щодо визнання недійсними укладених між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та позивачами договорів банківських вкладів (депозитів) відповідачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що переказ грошових коштів з рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-розрахунковий центр» на рахунки позивачів, відкриті у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», здійснено до запровадження тимчасової адміністрації у банку, тобто до 23 травня 2016 року.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, прийняття Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» наказів №42/1 та №42/2 від 01 червня 2016 року зумовило настання юридичного факту для позивачів у вигляді невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог позивачів в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення даних щодо рахунків позивачів до Переліку рахунків вкладників для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

В той же час, суд вважає за доцільне зазначити, що правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною 2 статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України , оскільки не створює жодних обов`язків для позивача та безпосередньо не порушує його права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15.

При цьому, суд також вважає за необхідне наголосити й на тому, що Верховний Суд у спірних правовідносинах неодноразово наголошував (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/8351/16-а, постанова від 18 грудня 2018 року у справі №826/2721/15) що права позивача не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи. Отже, встановлена правова природа згаданого повідомлення про нікчемність унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання його протиправним та скасування, відтак не може бути розглянута у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

Зважаючи на висновки Верховного Суду у спірних правовідносинах, а також враховуючи те, що відповідно до частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриваючи провадження у справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 (якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства) повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, з урахуванням положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою найбільш ефективного захисту права та інтересів позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду щодо формування повного переліку рахунків вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині не включення до нього ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни та доповнення до переліків.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення рахунків позивачів до Переліку рахунків вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, не подання інформації про рахунки позивачів, як вкладників для відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду вчинити дії в наступній редакції зобов`язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 200000,00 грн у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на суму 50313,56 грн у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, зокрема,

- про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення даних про рахунки позивачів до Переліку рахунків вкладників для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- вихід за межі позовних вимог в частині визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду щодо формування повного переліку рахунків вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині не включення до нього ОСОБА_1 та ОСОБА_2

- про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду вчинити дії в наступній редакції: зобов`язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 200000,00 грн у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на суму 50313,56 грн у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, кожним з позивачів під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь кожного з позивачів судові витрати у розмірі 352,40 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо формування повного переліку рахунків вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в частині не включення до нього рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), для відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_4 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

3. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо формування повного переліку рахунків вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в частині не включення до нього рахунку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), для відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_8 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

4. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) для відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на загальну суму 200000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 копійок), які обліковуються на рахунку НОМЕР_16, відкритому на ім`я ОСОБА_1 у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

5. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо рахунку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) для відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_8 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

6. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 35, ).

8. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 35, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова