Справа № 560/219/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/219/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

30 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року (повний текст рішення складено 18.03.2019р. у м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області від 04.12.2018 року № 22/625 в частині накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 111690 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем було накладено штраф у зв`язку із допуском ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудових відносин. Але дані обставини не підтверджуються жодним доказом, оскільки між ним та ОСОБА_2 була досягнута домовленість, тобто укладений договір про надання послуг, відповідно до якого останній повинен був здійснити ремонт гідравлічного устаткування екскаватора та отримати за результатом роботи грошові кошти. Дані дії носили одноразовий характер, вони вичерпувалися їх виконанням.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/625 від 04.12.2018, винесену відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1116,90 (одна тисяча сто шістнадцять гривень дев`яносто копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Держпраці у Хмельницькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснив допуск працівника ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору та з метою приховання неоформлених трудових відносин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що відповідачем не було надано жодного доказу щодо незаконності укладеного між позивачем і ОСОБА_2 цивільно-правового договору.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30.10.2018 за №9667 відповідачем зареєстровано звернення "небайдужого громадянина", котрий повідомив, що на початку жовтня 2018 року в кар`єрі по видобутку піску, який знаходиться біля с. Трибухівка Дунаєвецького району (на якому веде діяльність ОСОБА_1 ), стався нещасний випадок із ОСОБА_2 , який працював неофіційно. Просить провести перевірку по даному випадку (арк. спр. 27).

05.11.2018 начальником відділу з питань експертизи умов праці складено службову записку, згідно якої вказана інформація містить ознаки порушення законодавства про працю, в частині неоформлених трудових відносин, що потребує проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин (арк. спр. 28).

09.11.2018 начальником управління Держпраці у Хмельницькій області прийнято наказ за №229 про здійснення інспекційного відвідування по додержанню законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 (арк. спр. 29).

Згідно з пп.3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №295, інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

16.11.2018 посадовими особами відповідача стосовно ФОП ОСОБА_1 складено Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №22-19/3460-ІВ.

Актом встановлено, що до управління Держпраці у Хмельницькій області надійшла письмова інформація (вх. № 9667 від 30.10.2018), щодо законності ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , використання праці найманих працівників без належного оформлення та про нещасний випадок з ОСОБА_2 , який стався з ним 04.10.2018. Посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області 09.11.2018 був здійснений виїзд за адресою Хмельницька область, Дунаєвецький район, с. Трибухівка, піщаний кар`єр, для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 . При огляді кар`єра було виявлено місце обвалу породи та розкидані металеві запчастини (можливо наслідки ремонтних робіт, ківш екскаватора), на якому (під час ремонтних робіт якого) стався нещасний випадок. ОСОБА_6 в письмовому вигляді, відповідно до ст.63 Конституції України, від дачі будь-яких пояснень відмовився. Проте, на відеокамеру усно зазначив, що він працює у ФОП ОСОБА_1 протягом 10 років. Також ОСОБА_6 повідомив, що був свідком нещасного випадку, який стався із громадянином ОСОБА_2 , який виконував на території цього кар`єру 4 жовтня 2018 року ремонтні роботи гідравлічного устаткування екскаватора.

В ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на кар`єр не прибув. 13 листопада 2018 року, у приміщенні Управління Держпраці у Хмельницькій області, ФОП ОСОБА_1 вручено копію направлення на проведення інспекційного відвідування, датоване від 09.11.2018, та роз`яснено про підстави відвідування та про вже отримане 09.11.2018 року посадовими особами Управління пояснення від особи, що перерубувала на території піщаного кар`єру. ОСОБА_1 надав усні пояснення, що ОСОБА_2 у нього не працює. Він попросив його 04 жовтня 2018 року лише відремонтувати гідравліку екскаватора.

Таким чином, враховуючи надані працівником ОСОБА_6 , який вказав своїм роботодавцем ФОП ОСОБА_1 , письмове та усне пояснення, зафіксований факт нещасного випадку із ОСОБА_2 , встановлено, що трудові відносини між ОСОБА_2 , та фізичною особою-підприємцем належним чином 04 жовтня 2018 року не були оформлені (арк. спр. 31-34).

20.11.2018 позивачем подано зауваження на акт інспекційного відвідування, в якому вказує, що між ним та ОСОБА_2 , який виконував на території кар`єру 04.10.2018 року ремонтні роботи гідравлічного устаткування екскаватора, був укладений 03.10.2018 року цивільно-правовий договір, відповідно до якого ОСОБА_2 , мав здійснити ремонтні роботи гідравлічного устаткування. Копію договору додано (арк. спр. 35).

Згідно з п.1.1, 2.1 цивільно-правового договору від 04.10.2018, укладеним між фізичною особою ОСОБА_2 (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (замовник), виконавець зобов`язується надати замовнику послугу, а саме здійснити ремонт транспортного засобу гідравлічної установки екскаватора за адресою Дунаєвецький район, с. Трибухівка на робочому місці замовника. Відповідно до п.4.1 договору вартість послуг складає 1000 грн., а згідно п.6.1 договору сторони не несуть відповідальність за його невиконання в разі виникнення форс-мажорних обставин. Відповідно до п.8.2 договору на виконавця не розповсюджується правила внутрішнього трудового розпорядку замовника. Виконавець самостійно й на власний ризик організовує виконання цього договору (арк. спр. 36-37).

Листом від 23.11.2018 (в листі помилково вказана дата 23.10.2018) за №5476/18 відповідач вказав, що наведені у листі підприємцем доводи та документи, які додані до заперечень, не спростовують обставини, які встановлені під час інспекційного відвідування, та є такими, що виготовлені і надані роботодавцем вже після проведення інспекційних дій (дослідження) у ФОП ОСОБА_1 та лише додатково підтверджують вже виявлені порушення і стан справ із дотримання трудового законодавства роботодавцем (арк. спр. 38).

04 грудня 2018 року управлінням Держпраці у Хмельницькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/625, згідно якої накладено штраф на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111690,00 грн. відповідно до вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України (арк. спр. 44-45).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів наявність трудових правовідносин між фізичною особою ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1. Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 № 340, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 20.04.2015 за №438/26883, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295) визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Приписами частини 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Слід зазначити, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судом встановлено, що договір між фізичною особою ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено для виконання конкретної роботи (послуги з ремонту). Отже, предметом укладеного договору був кінцевий результат, а не процес праці. Відповідачем не встановлено, що ОСОБА_2 виконував систематично певні роботи, у встановлений строк (графік), як і того, що працівник самостійно не організовував свою роботу, виконував її не на власний ризик та розсуд, та підпорядковувався позивачу.

Крім того, відповідачем не надано суду жодних доказів, які б давали можливість об`єктивно встановити факт перебування ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в трудових відносинах.

Таким чином, оскільки висновки щодо порушень фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 законодавства про працю, суд апеляційної інстанції вважає такими, що побудовані на припущеннях та не підтверджені належними й допустимими доказами, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, а тому доводи апелянта слід відхилити.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 травня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.