Справа № 160/9737/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року Справа № 160/9737/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради про застосування заходів реагування, -
Відповідач надав відзив до позову, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню тому що для застосування заходів реагування на яких наполягає позивач, а саме зупинити експлуатацію ліфтів в житлових будинках відсутні обов`язкові підстави. Зокрема відсутні докази того, що виявлені порушення створюють безпосередню та реальну загрозу життю і здоров`ю працівників КП «Павлограджитлосервіс» ПМР. Зазначені ліфти в акті не використовуються працівниками підприємства для виконання своїх робочих обов`язків.
КП «Павлограджитлосервіс» ПМР не є власником, (балансоутримувачем) житлових будинках в яких позивач вимагає зупинити експлуатацію ліфтів, а є лише надавачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно рішення Павлоградської міської ради №417 від 26.06.2013р. та договору на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1 від 01.07.2013р між КП «Павлограджитлосервіс» і управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради.
Також, Комунальне підприємство "Павлограджитлосервіс" не надає послугу з технічного огляду.
КП «Павлограджитлосервіс» в межах своїх повноважень здійснює лише організацію технічного обслуговування та проводить щомісячну оплату ТОВ «ПВФ «Підйомник» за надані такі послуги і не може нести відповідальність, як виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на рівні з власником (балансоутримувачем) будинків.
В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
За результатами перевірки складено акт від 21.11.2018 №87/5.2, яким встановлено 19 порушень нормативно - правових актів з охорони праці.
Разом з тим, за результатами перевірки були виявлені порушення нормативно - правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю працюючих, а саме:
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Отже, виходячи з аналізу наведених приписів закону суд зазначає, що заходи реагування у сфері державного нагляду можуть бути застосовані за рішенням суду у вигляді зупинення певної діяльності суб`єкта господарювання.
Враховуючи, що предметом позову є заборона діяльності з експлуатації ліфтів, то така заборона може бути застосована до суб`єкта господарювання, який здійснює експлуатацію ліфтів.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 16.02.2011 року № 147 «Про визначення КП «Павлограджилсервіс» виконавцем послуг з утримання ліфтів та ліфтового господарства житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Павлограда» вирішено:
1.Для забезпечення безперебійного функціонування ліфтового господарства в житлових будинках згідно з додатком (102 ліфти):
1.1 Передати ліфти та ліфтове господарство житлових будинків, які обслуговує КП „Павлограджитлосервіс", ПП „К-П-1" та ОСББ на утримання КП «Павлограджитлосервіс» ( ОСОБА_1)
2. Директору КП „Павлограджитлосервіс" ОСОБА_1:
2.1 Своїм наказом в межах штатного розпису зробити перерозподіл обов`язків серед інженерно-технічного персоналу для забезпечення утримання ліфтів та ліфтового господарства до 18.02.2011 р.
2.2 Укласти договір з виконавцем послуг з технічного обслуговування ліфтів житлового фонду комунальної власності територіальної громади з покладанням на нього відповідальності за технічний стан та належну експлуатацію ліфтів та ліфтового господарства відповідно до чинного законодавства до 18.02.2011 р.
2.3 Оформити технічну документацію (паспорти) на ліфти та ліфтове господарство.
2.4 Отримати дозволи для функціонування ліфтів:
- в ДП „Центрі сертифікації" на експлуатацію об`єктів підвищеної безпеки (ліфтів) до 17.02.2011 р.
- від Дніпропетровського територіального управління Держгірпромнагляду на поновлення роботи ліфтів до 18.02.2011 р.
2.5 Забезпечити експлуатацію ліфтів з 19.02.2011 р.
3. Директору ПП „К-П-1" ОСОБА_2 , головам ОСББ укласти договори з КП „Павлограджитлосервіс" на утримання та експлуатацію ліфтів та ліфтового господарства.
4. Координацію щодо виконання даного розпорядження покласти на начальника управління комунального господарства та будівництва ОСОБА_3 , контроль - на першого заступника міського голови ОСОБА_4
Рішенням №408 від 26.06.2018 р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради №147 від 16.02.2011 р. «Про визначення КП «Павлограджилсервіс» виконавцем послуг з утримання ліфтів та ліфтового господарства житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Павлограда» визначено таким що втратило чинність п.1, п.3 рішення №147 від 16.02.2011 року.

Таким чином, з 16.02.2011р. до 26.06.2018 року фактичним утримувачем ліфтів та відповідальним за їх технічний стан був КП «Павлограджилсервіс».

Проте, як встановлено перевіркою не забезпечено та не проведено технічне опосвідчення ліфтів у встановлені Правилами будови та безпечної експлуатації ліфтів» ПББЕЛ, НПАОП 0.00-1.02.-08 терміни:

ліфти з реєстровими номерами №№72220 (термін сплинув - 25.12.2015),

72219 (25.12.2015), 72648 (08.02.2016), 72186 (27.10.2018), 72218 (15.05.2015),

72193 (09.02.2014), 72191 (22.01.2015),72195 (25.02.2015) ,72210 (14.05.2015),

72167 (14.05.2015), 72201 (14.05.2015), 72185 (18.07.2015), 72649 (08.02.2016),

72650 (08.02.2016) , 72170 (23.12.2017).

КП «Павлограджитлосервіс» ПМР є надавачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно рішення Павлоградської міської ради №417 від 26.06.2013р. та договору на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1 від 01.07.2013р між КП «Павлограджитлосервіс» і управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради.

Також, КП «Павлограджитлосервіс» виконує організацію експлуатації ліфтів, що передбачено складовою тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (технічне обслуговування ліфтів), відповідно до рішення Павлоградської міської ради від 14.12.2011р № 1094 Про затвердження типового переліку послуг з утримання будинків і прибудинкових територій, їх порядок та періодичність, а також договору №761 від 03.01.2012р. між КП «Павлограджитлосервіс» та ТОВ «ПВФ «Підйомник».

Вирішуючи справу по суті суд зазначає про таке.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Одним із завдань служби Держпраці є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 року №75 затверджено положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, у пункті 1 якого зазначено, що головне управління є територіальним органом Держпраці України та здійснює свої повноваження на території Дніпропетровської області.

Згідно статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Крім того, стаття 13 цього Закону зазначає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Таким чином, відповідач має забезпечити належні умови праці відповідно до нормативно-правових актів та законодавства України.

Пунктом 6.1.22. Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01.09.2008 року №190, встановлено, що після закінчення граничного строку експлуатації ліфта як вітчизняного, так і імпортного виробництва проводиться його експертне обстеження згідно з НПАОП 0.00-6.18-2004.

Згідно п.9.5.1 Правил позачерговий технічний огляд ліфта проводять у разі: введення його в експлуатацію після ремонту, реконструкції або модернізації; перерви в експлуатації більше як на 12 місяців; демонтажу та встановлення на новому місці; закінчення граничного строку експлуатації (із застосуванням видів робіт, що не використовувались під час експертного обстеження); експлуатаційної чи деградаційної відмови, виявлення зносу (механічного або корозійного), залишкової деформації, тріщин, інших пошкоджень складових частин, деталей або їх елементів; аварії або пошкодження, спричиненого надзвичайною ситуацією природного чи техногенного характеру.

У п.9.5.4. Правил зазначено, що після закінчення технічного огляду фахівець, який його провів, робить відповідний запис у паспорті устаткування про результати технічного огляду, дозволені параметри експлуатації і строк наступного технічного огляду, скріплюючи запис підписом і печаткою.

Отже, законодавством чітко визначено необхідність проведення експертного обстеження та позачергового технічного огляду після закінчення граничного строку експлуатації ліфта.

Відповідно до п. 9.7.15 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів, робота ліфта не дозволяється, якщо, зокрема, не проведено технічний огляд або експертне обстеження ліфта.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

А за приписами ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Аналізуючи наведені правові норми можна дійти висновку про те, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно статті 86 цього КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не доведено обґрунтованість не проведення технічного обстеження ліфтів та відсутність у відповідача такого обов`язку, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що використання ліфтів з реєстраційними .№№72220, 72219, 72648, 72186, 72218, 72193, 72191, 72195, 72210, 72167, 72201, 72185, 72649, 72650, 72170 без усунення виявлених перевіркою порушень з охорони праці, створює загрозу життю і здоров`ю людей, а тому застосування заходів реагування є необхідним до усунення відповідачем всіх порушень, виявлених актом перевірки від 21.11.2018 р. № 87/5.2.

Керуючись ст.ст.243-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради про застосування заходів реагування - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради, а саме заборонити експлуатацію ліфтів з реєстаційними .№№72220, 72219, 72648, 72186, 72218, 72193, 72191, 72195, 72210, 72167, 72201, 72185, 72649, 72650, 72170.

Звернути рішення суду до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова