Справа № 480/4557/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Є.Д. Кравченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р. Справа № 480/4557/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2019, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 14.02.19 по справі № 480/4557/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 15.06.2018 № 29 про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 12.06.2018 позивача звільнено з Державної установи «Сумська виправна колонія № 116», де він з 06.06.2004 по 12.06.2018 відбував покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна за ст. 187 ч. 4, 115, ч. 2 п. 6, 12, 70 КК України, що підтверджується довідкою про звільнення Серії СУМ № 01304 (а.с. 22).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.06.2018 у справі № 517/3361/18 громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово видворено за межі території України та затримано з метою примусового видворення за межі території України. Рішення суду було звернуто до негайного виконання (а.с. 41-43).

На виконання рішення суду, відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 12.06.2018 позивача затримано та примусово видворено через пункт пропуску державного кордону «Серпневе-1», що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09.07.2018 № 5901.10-5679/59.1- 18 (а.с. 45).

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12.06.2018 у справі № 517/3361/18 про примусове видворення за межі території України оскаржувалося позивачем в судовому порядку, та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження (а.с. 48-49).

15.06.2018 Управлінням ДМС України в Сумській області прийнято рішення № 29 про заборону в`їзду в Україну строком на 5 років громадянину Молдови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 44).

Позивач не погодився із таким рішенням відповідача та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 15.06.2018 №29 про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є законним, обґрунтованим, прийнятим на підставі, в порядку і межах, встановлених Конституцією України та чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, згідно із ч. 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позов про примусове видворення не подається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Колегія суддів зазначає, що наведена норма абз. 3 ч. 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є імперативною та не передбачає виключень.

Враховуючи, що рішення Зарічного районного суду від 12.06.2018 у справі № 517/3361/18 про примусове видворення позивача за межі території України є чинним, ніким не скасовано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи оскаржуване рішення про заборону позивачу в`їзду в Україну строком на 5 років, відповідач діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, визначений абзацом 3 ч. 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно із п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 15.06.2018 № 29 про заборону в`їзду в Україну громадянину Молдови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є законним, обґрунтованим, прийнятим на підставі, в порядку і межах встановлених Конституцією України та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 480/4557/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко