Справа № 640/7085/19
Суддя: Попрас В. О.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7085/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС Державної Фіскальної служби України про скасування постанов у справі про порушення митних правил, -
В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити.
Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
11.08.2018 на митну територію України ОСОБА_1 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в режимі транзит був ввезений автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 LT НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 з терміном вивезення до 21.08.2016 включно або до 16.08.2018 включно у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів.
У відповідності до ч.1 ст. 90 Митного кодексу України (далі за текстом МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Частиною 1 статті 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 МКУ; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.
Статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів - 5 діб).
За правилами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті не включається: час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
Доказів, які б свідчили про не можливість вивезти транспортний засіб у встановлений законодавством строки ОСОБА_2 В ОСОБА_3 В. не надала.
25.10.2018 до зони митного контролю МАПП «Готівка» Харківської митниці ДФС у напрямку руху з України до Російської Федерації заїхав легковий автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 під керуванням позивачки ОСОБА_1 Під час документального контролю було встановлено, що вищезазначений автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_5 , був ввезений в режимі транзит терміном вивезення до 21.08.2016 включно або до 16.08.2018 включно у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів.
Постанова №2601/80700/18 від 28.03.2019 ґрунтується на фактах, підтверджених матеріалами справи про порушення митних правил, згідно яких встановлено наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог ст.ст. 93, 95 МК України щодо виконання умов митного режиму транзиту.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, полягає у перевищенні встановленого ст.95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб.

Факт ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу іноземної реєстрації марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 . VIN-код НОМЕР_4 на територію України, рівно як і факт його не вивезення, визнається позивачем та підтверджується матеріалами справи.

Обставинами, які виключають суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, в розумінні ст.192 МК України, є аварія або дія обставин непереборної сили.

Наведена стаття також визначає і дії перевізника у разі настання аварії чи обставин непереборної сили під час перевезення товарів, зокрема, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил, є імперативною, тобто категорично визначає правила поведінки особи в даній ситуації.

У відповідності п.6 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за №1669/21981, (далі - Порядок №657) у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Разом із заявою подаються, зокрема, документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами та засвідчені в установленому порядку.

Пунктом 2 розділу VIII Порядку № 657 дано визначення наступним поняттям: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Посилання позивачки на те, що строки транзитного перевезення нею були порушені у зв`язку з непереборною силою, а саме через злочинні дії третіх осіб, які викрали у неї документи, технічний паспорт на автомобіль, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки цей факт не підтверджений належними та допустимими доказами.

Факт злочинних дій третіх осіб не доведено та не знайшов свого підтвердження в ході проведеної перевірки Немишлянським ВП ГУНП у Харківській області, що підтверджується відповідним висновком про проведення перевірки, наданий відповідачем, який надійшов на адресу Харківської митниці ДФС вх. від 10.12.2018 №17276/9/20-70-01 та повторно від 21.01.2019 №224/9.

У висновку про проведену перевірку від 10.09.2018 ст. оперуповноважений Немишлянського ВП ГУНП у Харківській області Сергєєв А.А., який проводив перевірку, зазначив, що встановити даних, що вказують на наявність складу злочину передбаченого ст.185 КК України, а саме крадіжки, не виявилось можливим, тому підстав для внесення матеріалу до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має.

В позові ОСОБА_1 також посилається на порушення Харківською митницею ДФС при винесення постанови по справі про ПМП №2601/80700/18 п`ятнадцяти денного строку, передбаченого ст.525 МК України.

З приводу цього суд зазначає на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.486 МК України провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Отже, виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 МК України, зокрема складення протоколу про ПМП (порушення митних правил), є одним із окремих етапів провадження у справі про ПМП, а розгляд справи є іншим окремим етапом провадження у справі про ПМП.

Згідно з ч.1 ст.522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Статтею 523 МК України встановлено, що від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.

Відповідно до ст.525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Отже, позивач помилково відраховує п`ятнадцятиденний строк, встановлений ст.525 МК України, від 26.10.2018 - дати складання протоколу про ПМП №2601/80700/18, оскільки враховуючи положення ст.488 МК України з моменту складення протоколу про ПМП вважається розпочатим саме провадження у справі про ПМП. а не його окремий етап - розгляд справи про ПМП.

Також є безпідставними доводи позивачки ОСОБА_1 про порушення процесуального строку притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу ч.1 ст.467 МК України вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним. Митний кодекс не містить визначення поняття триваючого правопорушення.

Триваючими визнаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

При цьому, фіксація правопорушень та можливість накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил розглядається в кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи.

Враховуючи, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477 - 485 МК України, обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст. 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення.

Вичерпну характеристику порушення строку транзитного перевезення, як триваючого правопорушення, дав Верховний Суд в постанові від 04.12.2018 по справі №448/1715/16-а, зазначивши, що триваючими визначаються правопорушення, які почались з певної протиправної дії або бездіяльності та проявляються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Діяння (бездіяльність позивача щодо не вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого МК України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом десятиденного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Положеннями ст. 488 МК України закріплено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складання протоколу про порушення митних правил.

На момент виявлення правопорушення, обов`язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України протягом 10 діб, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України виконаний не був, що позивачем і не заперечується.

Враховуючи, що протокол № 2601/80700/18, яким зафіксовано факт порушення позивачем митних правил, складено 26.10.2018, а оскаржувана постанова винесена 28.03.2019, адміністративне стягнення на Ігнатьєву В.В. накладено Харківською митницею ДФС в межах строку, встановленого законодавством.

Частиною першою статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягай 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ч.3 ст. 470 МК України адміністративну відповідальність тягне перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно з частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил №2601/80700/18 підтверджено наявність в діях позивачки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та правомірно прийнято оскаржувану постанову.

На підставі вищезазначеного, судом не вбачається підстав для скасування постанов у справі про порушення митних правил №2601/80700/18 від 28.03.2018 р., згідно якої позивачку визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 4, 71, 90, 91, 92, 93, 95, 102, 458, 459, 470 МК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС Державної Фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2601/80700/18 від 28.03.2019 р. за ч.3 ст.470 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -