Справа № 1.380.2019.000188
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3856/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Курильця А.Р.

суддів: Заверухи О.Б., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

суддя в 1-й інстанції - Ланкевич А.З.,

час ухвалення рішення 28.02.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 28.02.2019 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача відновити індексацію пенсії наростаючим підсумком з дня призупинення виплати і виплатити утриману за весь період індексацію пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про направлення справи на продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не дослідив у повній мірі докази, які свідчать про відсутність пропуску строку на звернення до суду та прийняв необгрунтоване рішення, оскільки вимоги, пов`язані з виплатами сум пенсій за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження строком.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що з 01.07.2007 року по 30.06.2016 року позивачу проведено індексацію пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». У зв`язку із працевлаштуванням позивача в Республіці Чехії, рішенням відповідача від 21.06.2016 року № 417 утримано надміру виплачені суми пенсій за період з 01.07.2007 року по 30.06.2016 року, а саме 18148,01 грн. Не погодившись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними та такими, що вчинені не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, у вказаній справі спір іде про правомірність/неправомірність утримання надміру виплачених сум пенсій, а тому заперечення позивача про незастосування строку звернення щодо вимог про виплату сум пенсій за минулий час не береться апеляційним судом до уваги, а отже до спірних правовідносин підлягають застосування строки звернення.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджено, що з 01.07.2016 року позивачу припинено проведення індексації пенсії.

23.11.2017 року позивач звертався до відповідача із заявою про перегляд рішення щодо стягнення сум зайво виплачених грошових коштів, які були нараховані в порядку індексації пенсії, та повернення таких сум (а.с. 13).

Листом від 21.12.2017 року № 3418/1/К-20/12.03-06 відповідач повідомив про причини і мотиви дій, спрямованих на позбавлення позивача індексації пенсії та утримання раніше виплачених сум індексації з пенсії (а.с. 14).

01.02.2018 року позивач подав електронне звернення на Урядову «гарячу» лінію (а.с. 15-17, 63-64), за результатами розгляду якого відповідачем було повідомлено про відсутність підстав для поновлення індексації пенсії.

З позовом до суду позивач звернувся 14.01.2019 року.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Крім того, з прецедентного права Європейського Суду про те, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Проаналізувавши встановлені обставини та факти, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав з часу припинення виплати індексації та отримання пенсії в меншому розмірі.

Позивач в позовній заяві звертає увагу на те, що про причини та рішення, на підставі яких його позбавили індексації повідомлено не було, а тому останній звернувся до відповідача із відповідним зверненням. В матеріалах справи не міститься доказів, які підтверджують факт вручення рішення від 21.06.2016 року № 417.

Проте, навіть враховуючи час досудового вирішення спору, позивач попустив строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

Клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не подавалось та судом не вирішувалось.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що строк звернення до суду позивачем пропущено, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 122,123,308,311,312,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 1.380.2019.000188 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. Б. Заверуха
В. Я. Качмар
Повне судове рішення виготовлено 29 травня 2019 року.