Справа № 826/14906/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьменка В. В., суддів Василенка Я. М., Шурка О. І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРК Термотехнолоджі» до Державної фіскальної служби України, третя особа: Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року.

Апелянтом втретє подано апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на оскарження рішення суду з вказівкою на причини такого пропуску.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019 у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про звільнення від сплати судового збору - відмовлено та апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року - залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків, у зв`язку з несплатою судового збору за її подання та пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як встановлено, апелянт звернувся вчасно з апеляційною скаргою на вказане рішення суду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено та апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за її подання.

22.02.2019 ухвалами суду відмовлено у задоволенні клопотання про продовження строків на усунення недоліків та повернуто апеляційну скаргу на підставі ч. 2 ст. 298 КАС України.

Подаючи апеляційну скаргу вдруге 14.03.2019 апелянт вказує про поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме, відсутність належного фінансування податкових органів, що призвело до повернення апеляційної скарги поданої вперше.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2018 апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України.

Подаючи 17.04.2019 апеляційну скаргу втретє апелянт просить поновити строк для подачі апеляційної скарги, посилається на неналежне державне фінансування податкових органів.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано апелянтом 13.05.2019 та надіслано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження разом з квитанцією про сплату судового збору.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що нормами КАС України визначено право сторони на повторне звернення з позовом, а в даному випадку з апеляційною скаргою до суду після повернення такої скарги, яка була залишена судом без руху.

Вказує, що даними нормами не визначено чітко строків на повторне звернення, зокрема з апеляційною скаргою до суду, оскільки не можливо повторно подати апеляційну скаргу, яку залишено без руху та в подальшому повернути скаржнику, в строк визначені на оскарження рішення суду першої інстанції.

Крім того, зазначає, що відповідачем постійно вживались заходи з реалізації права на апеляційне оскарження, а саме: первинну апеляційну скаргу подано у строки, визначені законодавством.

Разом з тим, суд звертає увагу, що оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог КАС України, дотримання строків оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника реалізувати своє права на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі після постановлення Шостим апеляційним адміністративним судом ухвал від 22.02.2019 та від 01.04.2019 про повернення апеляційної скарги у найкоротші строки, не є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження.

Однак, повернення вперше поданої апеляційної скарги, відсутність фінансування державного органу не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів враховує, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Крім того, невиконання вимог щодо належного підтвердження повноважень представника на подання апеляційної скарги, що зумовило повернення вдруге поданої апеляційної скарги, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

У той же час, доказів наявності непереборних обставин, які б перешкоджали апеляційному оскарженню судового рішення матеріали справи не містять.

Зазначені апелянтом причини пропуску строку на оскарження рішення суд визнав неповажними, однак, будь-яких інших причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали вчасно подати апеляційну скаргу до суду, та які б могли бути визнані поважними апелянтом не наведено.

Передбачена законом можливість повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, передбачає, в тому числі, і дотримання процесуальних строків.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Станом на 28.05.2019 зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019 недоліки апеляційної скарги не усунуті, однак, минуло достатньо часу з моменту постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними та апелянт не вказав інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів також враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 р. у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Вищевикладене перешкоджає прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, а відтак необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 169, 298, 299, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, -

У Х В А Л И Л А :

Визнати вказані Державною фіскальною службою України причини пропуску строку на апеляційне оскарження - неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРК Термотехнолоджі» до Державної фіскальної служби України, третя особа: Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко