Справа № 160/2204/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 травня 2019 року Справа № 160/2204/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В. розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.05.2019 року, позивач просить: визнати неправомірним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 21.11.2018 року №33/37 Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету, визнати неправомірною бездіяльність Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у наданні житлово-комунальних послуг, як суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим визнати відшкодування матеріальної шкоди у сумі 25002,00 грн., заподіяної діями та бездіяльністю посадових осіб виконавчих органів Дніпровської міської ради, дії і бездіяльність яких призвели порушення прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин до моральної шкоди у сумі 960500,00 грн. (том ІІ, а.с.69).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року (суддя ОСОБА_2 .Є.), після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (том І, а.с.2).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 року (суддя Сліпець Н.Є.), судом було задоволено заяву про самовідвід головуючої судді у справі №160/2204/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної шкоди (том ІІ, а.с.58).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року суддею Сидоренко Д.В. було прийнято адміністративну справу №160/2204/19 до свого провадження та призначенои справу до розгляду у підготовчому засіданні (том ІІ, а.с.118).

Ухвалою суду від 23.05.2019 року залучено до участі у справі другим відповідачем - Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради (том ІІ, а.с.184).

У підготовчому засіданні, призначеному на 27.05.2019 року, судом було розглянуто заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сидоренко Д.В. та ухвалою суду від 27.05.2019 року судом було зупинено провадження у справі та передано справу відповідно до ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід судді (том ІІІ, а.с.5).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року (суддя Ільков В.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сидоренка Д.В. у справі №160/2204/19 було відмовлено (том ІІІ, а.с.8-9) та 30.05.2019 року справу передано судді Сидоренко Д.В. для подальшого розгляду.

30.05.2019 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В. подано заяву про самовідвід, в обґрунтування якої зазначено, що у заяві про відвід судді позивач зазначала, що в неї виникли сумніви у компетентності судді і фаховості в області судочинства. Також, на думку ОСОБА_1 , у неї виникли сумніви у неупередженості або об`єктивності судді та відсутності у судді Сидоренка Д.В. відповідних повноважень.

З метою уникнення у майбутньому сумнівів з боку позивача у неупередженості та об`єктивності головуючого судді під час розгляду справи №160/2204/19 та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, судом подано заяву про самовідвід (том ІІІ, а.с.11).

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з наступного.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у ст.36 КАС України.

Пунктом 4 ч.1 ст.36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 1 ст.40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості в результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Принципи об`єктивності визначені у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зважаючи на вказані обставини, аналіз норм чинного законодавства України, Бангалорськи принципи поведінки суддів, Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини, та з урахуванням приписів статей 36, 39, 40 КАС України, з урахуванням того, що позивач має сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, з метою уникнення у майбутньому сумнівів з боку позивача у неупередженості та об`єктивності головуючого судді під час розгляду справи №160/2204/19 та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39-41, 241, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Сидоренко Д.В. в адміністративній справі №160/2204/19 за за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити.

Справу передати для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч.1 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Д.В. Сидоренко