Справа № 500/2818/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2818/18

24 травня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Риндюк В.Т.

представника позивача адвоката Джус О.В., довіреність від 20.12.2018

представника відповідача Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області Легкого В.М., довіреність від 29.12.2018 №18704/10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якій просить зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 в пільговому обчисленні один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік 6 місяців до пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та здійснити перерахунок пенсії з дня її призначення - 02.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 02.08.2007 отримувала пенсію за вислугу років, а з 02.07.2018 пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при загальному стажі роботи 38 років 04 місяці 00 днів.

В період з 26.03.1979 по 04.09.1983 працювала медсестрою поліклініки в Мегіонській міській лікарні №2 Тюменської області - місцевості яка прирівнюється до районів Крайньої Півночі і страховий стаж роботи зараховується в півторакратному розмірі.

Незважаючи на неодноразові звернення відповідач відмовив у зарахуванні вказаного періоду до стажу роботи позивача в пільговому обчисленні через відсутність належних документів.

При зверненні 23.11.2018 до Тернопільського управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою щодо зарахування вказаних періодів її роботи у районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні, отримала листом №415/п-11 від 05.12.2018 відмову через відсутність документів про поширення пільг для осіб, які працювали у зазначеній місцевості.

Вважаючи таку відмову протиправною, звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 21.01.2019.

11.01.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

15.01.2019 позивачем та її представником подано відповідь на відзив.

21.01.2019 розгляд справи відкладено на 21.02.2019.

21.02.2019 оголошено перерву до 21.03.2019, продовжено процесуальні строки.

21.03.2019 оголошено перерву до 24.04.2019 і в подальшому до 24.05.2019 для отримання додаткових доказів.

В судовому засіданні 24.05.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просила задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії трудової книжки в період з 26.03.1979 по 04.09.1983 (записи 3-6) працювала медсестрою поліклініки в Мегіонській районній (потім міській) лікарні №2 Тюменської області, яка відноситься до місцевості, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі.

З 02.08.2007 отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням норм Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З 02.07.2018 отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при загальному стажі роботи 38 років 04 місяці 00 днів.

Незважаючи на неодноразові звернення відповідач листом №415/п-11 від 05.12.2018 відмовив у зарахуванні періоду роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 до стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі пільговому обчисленні.

При цьому, період роботи з 12.11.1979 по 15.03.1981 в інфекційному відділенні в Мегіонській районній (потім міській) лікарні №2 Тюменської області зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України №2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

Статтею 5 зазначеного Указу передбачено надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 №1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Сторонами не заперечується факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Водночас, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967 "Тюменская область - Ханты-Мансийский автономный округ" відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Факт роботи позивача з 26.03.1979 по 04.09.1983 на посаді медсестри поліклініки в Мегіонській районній (потім міській) лікарні №2 підтверджується записами в трудовій книжці. і за вказаний період роботи позивач отримувала відповідну заробітну плату.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавство визначає, що основним та достатнім документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, хоча наявність стажу може доводитись і іншими документами, якими є, зокрема, довідки про роботу.

Суд зауважує, що в матеріалах справи містяться довідки Мегіонської міської лікарні №1 Ханти - Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області №117-к від 11.04.2014, (арк.спр.16) №340/к від 07.08.2018 (арк.спр.17) №2337 від 07.08.2018 (арк.спр.18-19) про те, що ОСОБА_1 дійсно на посаді медсестри з 26.03.1979 по 04.09.1983 і за вказаний період роботи позивачу виплата заробітної плати проводилась з районним коефіцієнтом 1,5.у.

Враховуючи вищенаведене, є підтвердженими відомості про період роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі записами трудової книжки та вказаними довідками Мегіонської міської лікарні №1 Ханти - Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на пільги, що передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зокрема, право на зарахування одного року роботи за вказаний період за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком.

Таким чином, дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії за віком стажу роботи позивача з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців роботи, з підстав ненадання підтверджуючих довідок є протиправними.

При цьому, суд враховує, що період роботи ОСОБА_1 з 12.11.1979 по 15.03.1981 в інфекційному відділенні в Мегіонській районній лікарні №2 зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку встановлено порушення пенсійних прав позивача щодо не зарахування періоду її роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 на посаді медсестри Мегіонської міської лікарні №1 Ханти - Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області - місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні при призначенні пенсії за віком з 02.07.2018, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. згідно квитанції №36 від 20.12.2018.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 в пільговому обчисленні один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та здійснити перерахунок її пенсії за віком з дня призначення - 02.07.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. згідно квитанції №36 від 20.12.2018.

Реквізити учасників справи: позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

відповідач Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, .)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2019 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.