Справа № 826/7997/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7997/18
УХВАЛА

27 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кучми А.Ю., та суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням відповідач - ГУ ДФС у Вінницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 повернено особі, яка її подала.

15.02.2019 засобами поштового зв`язку ГУ ДФС у Вінницькій області повторно подану апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 залишено без руху.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 повернено особі, яка її подала.

12.04.2019 відповідачем - ГУ ДФС у Вінницькій області втретє подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 - залишено без руху. Встановлено апелянту строк для усунення вказаного недоліку - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 - 13.05.2019.

13.05.2019 до суду апедяційної інстанції надійшло клопотання ГУ ДФС у Вінницькій області про поновлення строку для подання апеляційної скарги, мотивоване тим, що ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2019 відповідачем не виконано з поважних причин, а саме у зв`язку з неможливістю сплатити судовий збір, тому повернення апеляційної скарги вдруге мало місце об`єктивні причини, а саме відсутність належного фінансування. Таким чином, першочергове звернення до суду та строк апеляційного скарження відповідачем не пропущено.

Також, позивачем подано платіжне доручення № 585 від 02.05.2019, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 927 693,00 грн за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018.

Так, відповідно до частин першої, другої ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт втретє подав апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 після спливу строку на апеляційне оскарження, оскільки втретє апеляційна скарга подана до суду 12.04.2019, в той час, як копію оскаржуваного рішення суду отримано 22.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 218).

В той же час судом апеляційної інстанції встановлено, що податковий орган первинно звертався до суду з апеляційною скаргою - 17.01.2019.

Зокрема, докази оскарження ухвал Шостого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційних скарг податкового органу в матеріалах справи відсутні.

При цьому, з третьою апеляційною скаргою контролюючий орган звернувся - 12.04.2019.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

У пункті 41 справи «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків».

Таким чином, у ситуації з державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів, тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Та обставина, що Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області своєчасно звернулось з апеляційною скаргою вдруге 15.02.2019 (згідно штемпелю на конверті) (яку було повернуто з підстав несплати судового збору) у строк, встановлений статтею 295 КАС України, не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа № 804/2979/17 від 15.05.2018, № 822/276/17 від 07.06.2018.

При цьому, слід зазначити, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України № 708/11/13-10 від 19.05.2010 з посиланням на практику Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися не в разі будь якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.12.2015 справа № 6-895цс15.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнати неповажними наведені апелянтом причини пропуску строку подання апеляційної скарги.

Станом на 27.05.2019 недоліки, зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019, апелянтом не усунуті у повному обсязі, а саме: не надано суду поважних підстав чи належних доказів підтвердження поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 4 частини першої ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019, до суду апеляційної інстанції не надано поважних підстав чи належних доказів підтвердження поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, тому слід у відповідності до вимог п. 4 частини першої ст. 299 КАС України відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018.

Керуючись ст.ст.299, 321, 325 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про поновлення строку для подання апеляційної скарги відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна