Справа № 280/316/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 травня 2019 року (12 год. 48 хв.)Справа № 280/316/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача - Дуда С.В.,

відповідача - Крохмаль Г.К., Воронкова Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фермерського господарства «Время» (72431, Запорізька область, Приазовський район, с. Бабанівка, вул. Зарічна, 14, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фермерського господарства «Время» (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення:

№ від 24.10.2018 про нарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 60419,68 грн, та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 29957,96 грн.;

№ від 24.10.2018 про нарахування військового збору на суму 7389,04 грн, та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3086,06 грн.;

№ від 24.10.2018 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн.

Ухвалою суду від 28.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 26.02.2019.

Протокольною ухвалою суду від 26.02.2019 відкладено підготовче засідання на 20.03.2019.

У зв`язку з тим, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В. перебувала у відрядженні в період часу з 18.03.2019 року по 20.03.2019 року включно, підготовче засідання відкладалося на 25.03.2019.

Протокольною ухвалою суду від 25.03.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 09.04.2019.

Протокольною ухвалою суду від 09.04.2019 відкладено підготовче засідання на 22.04.2019.

Протокольною ухвалою суду від 22.04.2019 відкладено підготовче засідання на 13.05.2019.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.05.2019.

Позивачем у підготовчому засіданні 22.04.2019 подавалася уточнена відповідь на відзив, в якій були зазначені інші підстави позову. Проти цих уточнень відповідач у підготовчому засіданні не заперечував та отримав їх 22.04.2019. Лише у судовому засіданні відповідач не погодився зі зміною підстав позову, суд не приймає такі заперечення, з огляду на те, що право позивача змінити предмет або підстави позову передбачено ст.47 КАС України та було реалізовано відповідно до зазначеної норми.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, податкові повідомлення - рішення відповідача вважає протиправним та такими, що не ґрунтується на нормах закону, з огляду на те, що у 2014 році позивачем була здійснена переплата орендної плати, яка не була врахована під час перевірки. Крім того, зазначає, що відповідачем невірно розрахована нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, невірно визначена кількість паїв, що суттєво вплинуло на розмір орендної плати. Позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з додержанням вимог діючого законодавства, що всі розрахунки були проведені відповідно до наданих до перевірки документів та з урахуванням норм діючого законодавства. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС Запорізької області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Фермерського господарства «Время» щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при нарахуванні та виплати орендної плати за земельні ділянки (паї) за період з 01.07.2015 по 30.06.2018.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

пп.164.2.5. п. 164.2. ст.164, пп.168.1.5. п.168.1 ст.168, пп. 170.1.1. п.170.1. ст.170 Податкового Кодексу України заниження податку на доходи фізичних осіб з нарахованої орендної плати за земельні паї на суму 60419,68 грн.,т.ч. за 2015 -21119,24грн., за 2016 - 19188,72грн., за 2017 - 20111,72грн.;

підпункту 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів пп.164.2.5. п. 164.2. ст.164, пп.168.1.5. п.168.1 ст.168, пп. 170.1.1. п. 170.1. Податкового Кодексу України встановлено заниження військового збору з нарахованої орендної плати за земельні паї на суму 7389,04 грн.,т.ч. за 2015 - 4111,92грн., за 2016 - 1599,06грн., за 2017 - 1678,06грн.;

пункту 119.2 статті 119, пункту 171.2, статті 171, пункту 176.2 «б» статті 176 Податкового кодексу України в частині відомості за формою № 1ДФ про суми доходів сплачених на користь платника податків за 2015-2016 рік подано не у повному обсязі.

За результатами перевірки складений акт документальної позапланової виїзної перевірки від 02.10.2018 №73/08-01-13-06/20480858.

Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 02.10.2018р № 73/08-01-13-06/20480858 складено 02.10.2018. Керівник ФГ «Время» Ефименко С.В. відмовився від підписання та отримання акту перевірки, про що складено акт про відмову підписання та отримання акту № 71/08-01-13-06/20480858 від 02.10.2018. Таким чином акт документальної позапланової виїзної перевірки направлено поштою 03.10.2018 про що свідчить поштове повідомлення та отримано платником особисто 09.10.2018.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення-рішення:

№ від 24.10.2018 про нарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 60419,68 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 29957, 96 грн.;

№ від 24.10.2018 про нарахування військового збору на суму 7389,04 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3086,06 грн.;

№ від 24.10.2018 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 510,00 грн.

Позивач вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Досліджуючи надані сторонами докази, оцінюючи їх у сукупності, судом встановлено наступне.

В ході проведення перевірки встановлено, що основною діяльністю господарства є вирощування зернових культур. Позивач орендує земельні ділянки (паї) у фізичних осіб згідно договорів оренди.

В ході проведення перевірки ФГ «Время» було надано запит № 10 від 19.09.2018 про надання первинних та зведених документів, щодо нарахування і виплати орендної плати за паї за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, а саме: договори оренди земельних ділянок, відомості нарахування та виплати орендної плати, касові книги, звіти 1 ДФ, головні книги по рахунках 685 «розрахунки по орендній платі», 6411 «податок на доходи фізичних осіб», 6426 «військовий збір з орендної плати». До перевірки надано лише частково договори оренди, відомості видачі орендної плати за 2015 та 2016 років.

До матеріалів справи надані договори оренди за 2005 та 2006 роки, відповідно до яких орендна плата вноситься орендарем щорічно у формі та розмірі ( чітка зазначена сума) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно договору, орендна плата виплачується орендарем до 31 грудня відповідного року.

Таким чином, нарахування орендної плати виконуючи положення договору повинно проводитись господарством не пізніше 31 грудня відповідного року.

Згідно додатків 2 до Податкової декларації з фіксованого сільськогосподарського податку (єдиного податку) наданих до Мелітопольської ОДПІГУ ДФС У Запорізькій області та наданих до перевірки відомостей про виплату орендної плати по паям у ФГ «Время» обліковується у 2015 - 43 пая, у 2016 - 44 пая, у 2017 -44 пая, у 2018 - 44 пая. Зі всіма орендодавцями підписанні та зареєстровані договори оренди землі. Проти зазначеної кількості паїв позивач не заперечував, крім того у судовому засіданні відповідач зазначив, що саме таку інформацію підтвердив під час перевірки керівник ФГ «Время».

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що ним було виплачено переплату орендодавцям в сумі 263640,00 грн. 20.12.2014 в рахунок майбутніх платежів, однак це не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки в звітах «Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (за формою 1-ДФ) за І-ІV квартал 2014, які було надано до Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (Приазовське відділення), де вказано лише відомості про нарахування та видачу заробітної плати, але не має відомостей про нарахування та виплату орендної плати у сумі 263640грн., як стверджує ФГ «Время». Крім того, станом на 01.07.2015 за підприємством не має дебіторської заборгованості перед орендодавцями, тому відхиляє дані обґрунтування позивача.

Документи які були надані позивачем за період 2019 року, суд не бере до уваги, у зв`язку з тим, що вони не стосуються періоду який досліджується судом у даній справі.

Щодо розрахунку орендної плати, судом встановлено наступне.

Як зазначає відповідач, в договорах оренди 2015 року була зазначена нормативно грошова оцінка земельної ділянки (паю) 212502,53грн. Однак суду, жодного договору 2015, 2016 та 2017 року надано не було. Позивачем до суду були надані договори оренди за 2005 та 2006 роки, відповідно до яких нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2006 році складала 77239, 17 грн. Однак суд вважає за необхідне зазначити, що якщо орендодавець передавав в оренду земельну ділянку, яка за площею була менша ніж один пай ( наприклад 0,5 паю або 0,25 паю) відповідно і грошова оцінка зазначалася меншою, так як не завжди площа земельної ділянки складає один пай.

У разі якщо провести індексацію нормативно грошової оцінки земельної ділянки, то нормативно грошова оцінка земельної ділянки на 2015 рік буде становити 212502,53грн., що і було зазначено в договорах 2015 року, про що зазначає відповідач та зафіксовано в акті перевірки.

Як було встановлено у судовому засіданні нормативна грошова оцінка була єдина та не змінювалася, в договорах вона зазначена в залежності від розміру земельної ділянки. Однак слід зазначити, що нараховується орендна плата на кожний пай окремо, а не на площу земельної ділянки, тому у відомостях виплати орендної плати у деяких осіб зазначена сума за декілька паїв, в залежності від того, скільки паїв знаходиться у володінні фізичної особи.

Відповідно до положень договорів оренди обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у 2016 - 1,2 та у 2017 - 1,0, що не заперечується позивачем.

Таким чином нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить: 2016 - 212502,53грн. * коефіцієнт інфляції 1,2 = 255003,04грн.; 2017 - 255003,04грн. * коефіцієнт інфляції 1,0 = 255003,04грн.

Як зазначено в акті перевірки , відповідно до положень договорів оренди орендна плата становить 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Однак з договорів оренди 2005 та 2006 років лише шляхом математичного вирахування можна дійти висновку, що оренда плата складала 1%.

До матеріалів справи були надані відомостей виплати орендної плати та 1-ДФ , з яких можна встановити, що орендана плата у 2016-2017 становила 3%, однак за період 2016 та 2017 роки не була проіндексована, а в 2015 не виплачено 3%, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб з нарахованої орендної плати за земельні паї.

Таким чином орендна плата повинна становить такі розміри: 2015 (212502,53грн. * 3% = 6375,08грн.); 2016- 2017 (255003,04грн. * 3% = 7650,09грн.)

Згідно даних ФГ «ВРЕМЯ» орендна плата за 1 пай складає: 2015 - 3801,91грн.; 2016 - 6344,09грн.; 2017 - 5107,00грн.

Таким чином перевіркою встановлено заниження нарахованої орендної плати за земельні ділянки (за 1 пай) : 2015 (6375,08грн. - 3801,91грн. = 2573,17грн.); 2016 (7650,09грн. - 6344,09грн. = 1306,00грн.); 2017 (7650,09грн. - 5107,00грн. = 2543,09грн.)

За результатами перевірки встановлено що, орендна плата за паї загалом повинна становити : 2015 = 43 пая * 6375,08грн. = 274128,26грн.; 2016 = 44 пая * 7650,09грн. = 336604,01грн.; 2017 = 44 пая * 7650,09грн. = 336604,01грн

За даними «ФГ «ВРЕМЯ» нарахована орендна плата за всі паї становить: 2015 = 163482,13грн.; 2016 = 283055,96грн.; 2017 = 224708,00грн

Таким чином в ході перевірки встановлено заниження орендної плати за паї: 2015 (274128,26грн. - 163482,13грн = 110646,13грн.); 2016 (336604,01грн. - 283055,96грн. = 53548,05грн.); 2017 (336604,01грн. - 224708,00грн. = 111896,01грн.)

Ставка податку на доходи фізичних осіб згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу становить у 2015 - 15% та з 2016 - 18%.

З результатами перевірки утримано ПДФО з суми орендної плати орендодавцям за даними перевірки у 2015- 41119,24 (274128,26*15%); у 2016 -60588,72 (336604,01*18%); у 2017-60558,72 (336604,01*18%).

Суд повністю погоджується з висновками відповідача щодо порушення пп. 164.2.5. п. 164.2. ст.164, пп.168.1.5. п.168.1 ст.168, пп. 170.1.1. п. 170.1. ст.170 Податкового Кодексу України встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб з нарахованої орендної плати за земельні паї на суму 60419,68 грн., т.ч. за 2015 - 21119,24грн., за 2016 - 19188,72грн., за 2017 - 20111,72грн.

Надаючи оцінку правовідносинам які виникли, суд виходив з наступного.

Пунктом 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування платника податку (як резидента так і нерезидента) є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, який складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Згідно пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 170.1.1 п. 170.1 ст.170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Статтею 21 Закону України від 6 жовтня 1998 року №161 -XIV «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст. ст. 15 Закону України «Про оренду землі» Однією з істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Водночас, слід зауважити, що статтею 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 №92/2002 визначено, що одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки є забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

На виконання статті 6 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. №666 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» Кабінетом Міністрів України постановою від 23.03.1995 №213 затверджено Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (далі - Методика №213).

Пунктом 1 Методики №213 визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який відповідно до ст. 23 Закону України від 11.12.2003 №1378-ІУ «Про оцінку земель» (далі -Закон №1378) видається відповідним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до положень статті 18 Закону України №1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно із пп. 170.1.4. п. 170.1. с. 170 Податкового кодексу України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1 - 170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно абзацу «а» п. 171.2. ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Статтею 168 Податкового кодексу України встановлений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету і, зокрема, пунктом 168.1 цієї статті визначено порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Так, згідно з пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Щодо нарахування військового збору, суд зазначає наступне.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно підпункту 1.3. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу, ставка військового збору становить 1,5 відсотків від об`єкта оподаткування.

Відповідно до п.п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю) є орендар.

Згідно підпункту підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX нарахування, утримання та сплата збору до бюджету здійснюються у порядку встановленому статтею 168 ПКУ. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (п.п. 1.2 п. 16 і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України). Для резидента - це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Додаткового кодексу України).

Відповідно підпункту 168.1.1. пункту 168.1 статті 168 ПКУ Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Згідно підпункту 168.1.5. пункту 168.1 статті 168 ПКУ якщо оподаткований дохід нараховується податковим, але не виплачується платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки встановленні ПКУ.

За даними «ФГ «ВРЕМЯ» військового збору нараховано: 2015- 0 грн; 2016-3450,00 грн.; 2017- 3371,00 грн.

За результатами перевірки встановлено що: 2015 - (274128,26*1,5%)= 4111,92 грн.; 2016- (336604,01*1,5%)=5049,06; 2017- (336604,01*1,5%)=5049,06грн.

Відхилення складають: у 2015- 4111,92 ; у 2016 - 1599,06 ; у 2017- 1678,06 на загальну суму 7389,04 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2018 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн.

Пунктом 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України визначено, що податкові агенти зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно із п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

На підставі статі 176 Податкового кодексу України звіти за формою №1-ДФ за І-ІУ квартали 2015 та за І-ІV квартали 2016 до Мелітопольської ОДПІ (Приазовське відділення) надавались своєчасно, однак не у повному обсязі, а саме: ФГ «Время» в перевіреному періоді не включено до відомостей суми виплаченого доходу фізичним особам за оренду земельних ділянок з ознакою доходу 106, що є порушенням статті 176.2 Податкового кодексу України, тому суд вважає оскаржуване рішення правомірним, а позовну вимогу в цій частині не обґрунтованою.

Щодо розміру застосованої до позивача штрафної санкції, суд не погоджується, з огляду на те, що відповідач не мав права застосовувати до відповідача подвійний та потрійний розмір штрафу, у зв`язку з тим, що зазначене порушення є триваючим, а ні повторним.

Платники збору зобов`язані забезпечити виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Податкового кодексу України (п.п. 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України).

Пунктом 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України передбачено, що не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. З розрахунку штрафних санкцій вбачається, що на позивача було накладено штраф у 2016 та 2017, як за повторне порушення норм Податкового кодексу, з чим суд не погоджується.

В постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 810/1224/17 зазначено, що у чинному законодавстві України не визначено поняття «триваюче правопорушення».

Разом з тим за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення,

Схожу правову позицію висловив Верховний Суду у постанові від 11.04.2018 у справі №804/401/17 зазначивши, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

У справі, що розглядається, учинені позивачем порушення (неналежне виконання обов`язків) фактично є триваючим правопорушенням оскільки неналежне виконання обов`язків позивачем тривало протягом 2015-2017 років та припинилося з моменту їх виявлення відповідачем.

Доказів того, що позивач притягався до відповідальності за аналогічне порушення суду надано не було, тому накладення штрафу, як за повторне порушення норм Податкового кодексу України у розмірі 50 відсотків суми податку та як за порушення вчинене втретє у розмірі 75 відсотків є не обґрунтованим та підлягає скасуванню. Суд вважає правомірним застосування штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку за кожен рік, як за триваюче правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вище викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині нарахування штрафної санкції, як за повторне правопорушення, в іншій частині позовні вимоги є не обґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства «Время» (72431, Запорізька область, Приазовський район, с. Бабанівка, вул. Зарічна, 14, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) - задовольнити частково.

Визнатипротиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 24.10.2018 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 14853,04 грн.

Визнатипротиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 24.10.2018в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1238,80 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Фермерського господарства «Время» (72431, Запорізька область, Приазовський район, с. Бабанівка, вул. Зарічна, 14, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 241,37 грн. (двісті сорок одну гривню 37 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 27.05.2019.

Суддя О.В. Конишева