Справа № 240/2420/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/2420/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою у якій просить:

- визнати дії Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні часу навчання неправомірними;

- зобов`язати відповідача включити до страхового стажу період навчання з 01.09.1975 року по 22.07.1978 року в Краматорському ПТУ №42 Донецької області;

- зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зробити перерахунок розміру пенсії з моменту її нарахування у зв`язку з включенням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1975 року по 22.07.1978 року.

Аргументуючи позовні вимоги вказала, що при призначенні її пенсії відповідачем не враховано до страхового стажу періоду навчання в Краматорському ПТУ №42 з 01.09.1975 по 22.07.1978. Зазначає, що після виявленого факту, звернулася до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про включення вказаного періоду до страхового стажу, однак отримала відмову мотивовану невірним внесенням запису про навчання до трудової книжки. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої права порушеними, звернулася до суду за їх захистом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи: відповідачу - відзив на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Сторони, які беруть участь у справі своїм правом не скористалися та не подали до суду заяв по суті справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні. Вказала на розбіжність прізвища позивача у матеріалах справи.

Під час розгляду справи, позивачем та представником відповідача подано заяви про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження, вказані клопотання позивача та представника відповідача ухвалою суду від 16.04.2019 задоволені.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 КАС України).

Вивчивши матеріали справи та дослідивши їх обставини, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Коростенським об`єднаним Пенсійним фондом України в Житомирській області з 23.08.2018 ОСОБА_1 призначено пенсійне забезпечення за віком.

В подальшому, позивачем встановлено факт щодо не зарахування їй відповідачем, під час призначення пенсії, періоду навчання в професійно-технічному училищі №42 м.Краматорська з 01.09.1975 року по 22.07.1978 року.

Внаслідок чого, позивач 03.01.2019 звернулася до Коростенського об`єднаного Пенсійним фондом України в Житомирській області із заявою за №3/К-8 щодо зарахування періоду навчання до страхового стажу. До заяви додала: трудову книжку від 03.08.1978, диплом про навчання в ПТУ №42 м.Краматорська №497147 від 22.08.1978, свідоцтво про розірвання шлюбу серії III НОМЕР_1 від 26.02.1985.

Листом №3/К-8 від 08.01.2019 відповідач відмовив у зарахуванні до її страхового стажу періоду навчання з 01.09.1975 по 22.07.1978 в професійно-технічному училищі №42 м.Краматорська, оскільки записи в трудовій книжці складено невірно та відсутнє свідоцтво про шлюб (або витяг із запису акта про реєстрацію/розлучення шлюбу) (а.с.7).

ОСОБА_1 , не погоджуючись з висновками Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між учасниками справи щодо зарахування періоду навчання до страхового стажу позивача та перевіряючи фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вказане право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV).

Відтак, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ст. 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 56 Закону №1788 визначаються види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зокрема до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону №1788. Ними, зокрема, є навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону №1058-ІV періоди роботи до набрання чинності Законом № 1058-ІV зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

В свою чергу, питання зарахування до стажу періоду навчання в професійно-технічному навчальному закладі регулюється Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим Постановою Ради міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590).

Підпунктом «з» пункту 109 Положення № 590 передбачено, що окрім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також навчання в системі професійно-технічної освіти.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відтак, ОСОБА_2 з 01.09.1975 по 22.07.1978 навчалася в професіонально-технічному училищі № 42 м.Краматорська та здобула професію маляра (будівельного) четвертого розряду, що підтверджується дипломом з відзнакою №497147 від 22.07.1978 (а.с.12). В свою чергу, відповідно до наказу №71 від 02.08.1978 позивач прийнята на посаду маляра четвертого розряду СМУ НКМЗ ім. В.І.Леніна, про що здійснено запис в трудовій книжці.

Таким чином, між закінченням навчання в професійно-технічному училищі № 42 м.Краматорська за професією маляра і днем зарахування на роботу за набутою професією минуло не більше трьох місяців. Згідно записів в трудовій книжці позивач закінчила навчання - 22.07.1978 та 03.08.1978- прийнята на посаду маляра четвертого розряду СМУ НКМЗ ім. В.І.Леніна. Таким чином, період навчання в даному випадку підлягає врахуванню до страхового стажу Ковальової Т. ОСОБА_3 .

Проте, у зарахуванні позивачу в страховий стаж періоду навчання з 01.09.1975 по 22.07.1978 Пенсійним фондом було відмовлено, з підстав невірного внесення запису про нього до трудової книжки.

Щодо підстав, які слугували для відмови у зарахуванні періоду навчання позивача до її страхового стажу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №110 від 17 серпня 1993 року (далі - Інструкція).

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди ( п. 2.2 Інструкції) .

Відповідно до п.2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відтак, оглянувши в матеріалах справи копію трудової книжки, судом встановлено наступне.

Вказана трудова книжка містить відомості про працівника, зокрема прізвище, ім`я та по батькові позивача, які внесені на підставі свідоцтва про народження, а саме: « ОСОБА_4 ». В подальшому, прізвище останньої, на підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , змінено на «Ковалева», про що було внесено запис на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, при цьому однією рискою закреслене колишнє прізище «Скобилева» та змінене на «Ковалева». Датою народження позивача, значиться 22.02.1960, що і підтверджується наданим суду свідоцтвом про народження позивача (повторне) серії НОМЕР_3 від 06.09.2017(а.с.9). У графі «Професія» - зазначено маляр, вказану професію здобуто позивачем в професійно-технічному училищі №42 м.Краматорська, про що свідчить копія диплома №497147 від 22.07.1978 (реєстраційний номер 568), яка міститься в матеріалах справи (а.с.12).

При цьому, відомості про навчання позивача, відображені безпосередньо у трудовій книжці, запис №1, наступного змісту: у графі «відомості про прийом на роботу», відображено запис - «Обучалась в Гор ПТУ №42 с 01.09.1975 г. по 07.1978 г.» на підставі «диплом №497147».

Суд, проаналізувавши вказаний запис, який і став підставою для відмови у зарахуванні навчання до страхового стажу позивача, звертає увагу на наступне.

Вказаний запис не містить саме числа закінчення навчального закладу, а лише місяць та рік. Проте в матеріалах справи міститься диплом з відзнакою №497147 від 22.07.1978 про закінчення професійно-технічного училища №42 АДРЕСА_1 .Краматорська, яким відповідно до рішення екзаменаційної комісії присвоєна кваліфікація маляра (будівельного) четвертого розряду.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що у відповідності до п.8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Таким чином, період навчання у професійному технічному училищі з 01.09.1975 по 22.07.1978 позивача, підтверджено дипломом №497147 від 22.07.1978, відповідно вказаний страховий стаж підлягає зарахуванню.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідач не заперечує щодо періоду навчання позивача у професійно-технічному училищі №42 м.Краматорська з 01.09.1975 по 22.07.1978, а у своїй відмові лише посилається на невірно внесений запис до трудової книжки та відсутність у матеріалах пенсійної справи свідоцтва про шлюб. Інші підстави для відмови у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу відсутні.

Суд акцентує увагу відповідача на тому, що виявлені останнім недоліки не стосуються періоду навчання у навчальному закладі позивача, а стосуються лише описок у заповненні інформації щодо числа закінчення такого закладу, оскільки міститься у трудовій книжці лише місяць та рік, проте, вказані описки сталися не з вини позивача.

Крім того, суд наголошує, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Також слід зазначити, що у відповідності до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої внесені такі відомості.

Проаналізувавши вищевикладене, слідує висновок, що порушення правил ведення трудової книжки, не може впливати на особисті права її власника та не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем трудової книжки.

Дана правова позиція щодо відповідальності за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Крім того, суд не бере до уваги підставу для відмови у зарахуванні страхового стажу - відсутність свідоцтва про шлюб позивача, оскільки відповідачем не оспорюється той факт, що трудова книжка від 03.08.1978 належить саме ОСОБА_1

Відтак, суд акцентує увагу на тому, що підставою для зарахування навчання до страхового стажу, який слід враховувати при призначенні пенсійного забезпечення є відповідний страховий стаж, який підтверджується безпосередньо дипломом, а не дотриманням усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту саме зайнятості особи у оскаржуваний період, а неправильність записів у трудовій книжці.

З огляду на вищевказане, посилання відповідача на неналежне оформлення трудової книжки, як на підставу для відмови у зарахуванні періоду навчання до страхового стажу, судом до уваги не береться.

Відтак, відповідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Проаналізувавши вищевикладене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких остання звернулася, суд дійшов висновку, що наявні підстави для захисту її прав шляхом визнання неправомірними дій Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні періоду навчання до страхового стажу, зобов`язати відповідача включити до страхового стажу період навчання з 01.09.1975 року по 22.07.1978 року в ПТУ №42 м.Краматорська та здійснити перерахунок розміру пенсії з моменту її нарахування.

Вказаний перерахунок слід здійснити, з моменту призначення пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , оскільки такий стаж першочергово не був зарахований позивачу з вини органів Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні періоду навчання до страхового стажу з підстав зазначених у листі-відмові Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №3/К-8 від 08.01.2019.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування оскаржуваної відмови у зарахуванні періоду навчання позивача до страхового стажу.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 768,40 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (11500, м.Коростень, вул.Грушевського,16/1, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні періоду навчання ОСОБА_1 до страхового стажу.

Зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1975 року по 22.07.1978 року в професійно-технічному училищі №42 м.Краматорська та здійснити перерахунок розміру її пенсії з врахуванням такого стажу з моменту її нарахування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень та сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов