Справа № 591/1716/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 травня 2019 року

Київ

справа №591/1716/19

адміністративне провадження №К/9901/15070/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2019 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року

у справі № 591/1716/19

за позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

до Громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_1

про примусове видворення за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2019 року у справі № 591/1716/19 адміністративний позов задоволено:

- примусово видворено за межі території України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ;

- затримано громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні;

- звернуто рішення до негайного виконання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відповідача на території України, а відтак наявні всі необхідні обставини для примусового видворення відповідача за межі України.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року апеляційну скаргу Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 - задоволено частково:

- рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.03.2019 року по справі № 591/1716/19 - скасовано в частині примусового видворення за межі території України Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ;

- в іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.03.2019 року у справі № 591/1716/19 залишено без змін.

Приймаючи вищенаведене рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про видворення за межі території України, не звернув увагу на те, що відповідач звертався з заявою про отримання статусу біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

В своїй касаційній скарзі відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що копію рішення про примусове повернення відповідача не було вручено останньому та не було донесено його зміст, таким чином, як зазначає скаржник, він не був фактично проінформований про прийняте щодо нього рішення про примусове повернення, про необхідність його виконання та можливість його оскарження в судовому порядку. Також, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції було порушено статтю 289 КАС України, шляхом застосування до скаржника заходу, який не передбачено діючим КАС України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, враховуючи наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 11 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Предметом розгляду даної справи є примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, ця справа в розумінні КАС України є справою незначної складності.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі № 591/1716/19 - відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко