Справа № 400/3225/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 р. № 400/3225/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Приватного малого підприємства "Відзев", пр. Миру, 36, м. Миколаїв, 54036

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 407 387,85грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство «Відзев» (далі позивач або ПМП «Відзев») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі відповідач) з вимогами, з урахуванням ухвали суду від 07.02.2019р., про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 05.09.2018р. № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 407 387,85грн.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 19.03.2019р. суд продовжив підготовче провадження по справі та відклав підготовче судове засідання на 11.04.2019р.

Ухвалою від 11.04.2019р. суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 25.04.2019р.

11.04.2019р. сторони надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.08.2018р. відповідачем було проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складено Акт перевірки від 17.08.2018р. З висновками вказаного Акту ПМП «Відзев» не погоджується та вважає, що відповідачем не вірно визначено той факт, що позивачем не здійснено оприбуткування готівки у повній сумі їх фактичних находжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО. Позивач вважає таке твердження відповідача безпідставними, оскільки аналізуючи норми права, наявність підклеєного у КОРО платника податків фіскального звітного чеку РРО та запису в касовій книзі про оприбуткування готівки є фактом оприбуткування готівки. Позивач не приховував виручки та не ухиляється від оприбуткування готівки. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав визначених у відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначає, що оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.20104р. № 637 (далі Порядок № 637), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Невиконання таких дій є порушенням порядку оприбуткування готівки та застосування штрафних санкцій визначених чинним законодавством. Виявлені в ході перевірки порушення, призвели до складання оскаржуваного рішення та застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 2407387,85грн. Отже, відповідач вважає, що він діяв відповідно до вимог та виключно на підставі законів України.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи та докази, що містяться в ній, суд дійшов висновку про наступне.

Приватне мале підприємство «Відзев» є юридичною особою, що зареєстрована Миколаївською міською радою 27.07.2004р., має свою юридичну адресу: Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. В.Черновола, буд.1, . Основним видом діяльності згідно КВЕД 46.72 є оптова торгівля металами та металевими рудами.

10.08.2018р. Головним управлінням ДФС України у Миколаївській області було проведено фактичну перевірку ПМП «Відзев» з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період з 01.07.2016 року.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем зафіксовано факт порушення позивачем вимог п.2.6 гл.2 Положення № 637. Вказані порушення були зафіксовані Актом фактичної перевірки від 17.08.2018 р. № 0202/14/29/14/20866186.

Не погодившись із висновками акту ПМП «Відзев» надало заперечення до Акту за № 80/08 від 23.08.2018р. За результатами розгляду заперечень ГУ ДФС у Миколаївській області листом від 04.09.18 № 12324/10/14-29-14-06-08 повідомило ПМП «Відзев» про те, що аргументи позивача не враховуються та змін до матеріалів перевірки не вноситься.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 року № 6, яким до ПМП «Відзев» було застосовано штрафні санкції у сумі 2 407 387,85 грн.

Відповідно до п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України (далі ПК України), у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Позивач оскаржив вищезазначене податкове повідомлення-рішення, звернувшись зі скаргою до ДФС України від 20.09.2018 р. № 64/09. Рішенням про результати розгляду скарги від 21.11.2018 р. № 37782/6/99-99-11-03- 01-25 скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

ПМП «Відзев» вважає що податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 року № 6 є протиправним та підлягає скасуванню, тому й звернулося до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що відповідачем згідно Акту перевірки від 23.08.2018р., зафіксовані наступні порушення з боку позивача:

- не оприбуткування позивачем готівкових коштів у касі підприємства 11.09.2017р. на загальну суму 250000,00грн. здійснену видачу з каси коштів для здавання до банку до каси позивача готівкової виручки згідно звітного чеку від 11.09.2017. № 1674 о 17:01 (загальна сума 263016,49грн.) зафіксовано РРО пізніше, ніж здача коштів до установ банку згідно квитанції ІВХU52204 від 11.09.2017р. о 14:33 (загальна сума 250000,00);

- не оприбуткування позивачем готівкових коштів у КОРО № р/б від 14.01.2017р. за 21.09.2017р. у повній сумі їх фактичних надходжень у сумі 231477,57грн. У КОРО відсутні записи про облік та рух розрахункових квитанцій під час виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії , про що перевіряючими у вказаних КОРО зроблено відповідні записи. Відповідач вважає, що посилання позивача на відключення електроенергії вкінці робочого дня 21.09.2017р. та неможливість розрахувати звітний чек у день одержання готівкових коштів, не є достатніми доказами з цього приводу. Позивачем не надано достатніх доказів для підтвердження здійснення ремонту РРО - договору на виконання ремонтних робіт, акта виконання робіт, зазначення про це у КОРО, а також не надано довідки АТ «Миколаївобленерго».

Проаналізувавши Акт перевірки, матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2.6. «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. (ця постанова була чинною на момент спірних операцій), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Абзацом 3 ч. 1 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки передбачений штраф у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

11.09.2017 р. о 14.13 год. позивачем з РРО № було здійснено операцію «службова видача» коштів на суму 250.000 грн., що підтверджується службовим чеком № 000091324 від 11.09.2017р. (а.с. 45).

На підставі цього чеку кошти в сумі 250000 грн. були оприбутковані в касі ПМП «Відзев», що підтверджується прибутковим касовим ордером № 349 від 11.09.2017 р. на суму 250000 грн. та записом в касовій книзі позивача за 11.09.17 р. (а.с. 47-48).

В подальшому ці кошти були передані до установи банку для інкасації, що підтверджується видатковим касовим ордером від 11.09.17 р. та квитанцією банку №1ВХи52204 від 11.09.17 о 14:33:36 (а.с.49).

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи свідчать про те, що позивачем було виконано обов`язок, встановлений пунктом 2.6. Положення № 637 щодо оприбуткування готівки в сумі 250000 грн. в касі підприємства, в зв`язку з чим застосування штрафний санкцій на суму 1250000 грн. за сказане «порушення» є неправомірним.

Позиція відповідача що оприбуткування цих коштів повинно бути здійснено шляхом роздрукування Z-звіту після операції «службова видача», а потім в кінці дня роздрукувати ще один звіт, на думку суду, не ґрунтується на нормах законодавства.

Це також підтверджується висновком Верховного Суду по справі № 826/1000/16: «Верховний Суд приходить до висновку, що своєчасне (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбуткування усієї готівки, що надходить до кас, не ставиться в залежність від інкасації готівкових коштів та не передбачає обов`язку роздруковувати Z-звіт, у якому проводяться денні підсумки операцій, проведених із застосуванням РРО, перед чи після проведення інкасації. Z -звіт обов`язково роздруковується за підсумками робочого дня.»

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В порушення п.2.6 гл.2 Положення № 637, перевіркою встановлено не оприбуткування готівкових коштів у КОРО №Р/6 (від 24.01.2017 ) за 21.09.2017 р. у повній сумі їх фактичних надходжень 231477,57 грн. У відповідній КОРО відсутні записи за 21.09.2017 р. про використання РК і ремонт або ТО РРО, про що зроблені записи у відповідних розділах КОРО.

Такий висновок відповідача, на думку суду, суперечить нормам чинного на той час законодавства. Таке твердження суд обґрунтовує наступним.

Пункт 1.2. Положення № 637 містить визначення поняття «оприбуткування готівки». Згідно з цією нормою, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.6 Розділу 2 Положення №637, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з пунктом 2.6 розділу 2 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункових книжок).

Тобто, саме на підставі Z -звіту здійснюється оприбуткування готівки, прийнятої через РРО.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки від 12.06.1995 № 436/95 (далі - Указу №436/95) за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне), оприбуткування у касах готівки застосовується штраф у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Суд зауважує, що обов`язок щодо оприбуткування готівки в сумі 231477,57 грн. позивачем було виконано, що підтверджується записом в касовій книзі за 21.09.17 р. Крім того під час перевірки а також разом із запереченнями на акт позивачем було надано відповідачу датовану 22.09.2017 пояснювальну записку касира ПМП "Відзев" ОСОБА_1 , в якій повідомлялося, що у зв`язку з припиненням подачі електричної енергії 21.09.2017 о 17 год. 02 хв., не встигла зробити Z -звіт та надіслала його наступного дня о 08 годині ранку.

Виходячи з матеріалів справи, 21.09.2017 наприкінці робочого дня сталася аварійна ситуація, внаслідок якої припинилось електроживлення підприємства. Головного енергетика ПМП "Відзев" у цей час вже не було на робочому місці, через що ліквідація аварії та відновлення електропостачання відбулося наступного дня (22.09.2017) у проміжок часу з 07 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. Даний факт підтверджується відомостями Оперативного журналу енергослужби ПМП "Відзев", що ведеться на підприємстві з січня 2010 року по теперішній час. Журнал прошитий і пронумерований. Зокрема, у вказаному журналі наявний запис головного енергетика, зроблений 22.09.2017 о 7.00 год. (мовою оригіналу): у графі "Объект, его состояние, схемы, заземление, задание выдал должность подпись" - "Коммерческий отдел, касса, ремонт распределительной коробки и замена удлинителя. Отключить рубильник № 3. Заземлить отходящий кабель, снять вставки. Гл. энергетик, подпись "(а.с. 51-54).

Отже, саме у зв`язку з припиненням постачання електроенергії відповідальна особа позивача не встигла роздрукувати фіскальний звітний чек (Z -звіт) за 21.09.2017 р., тому він був роздрукований наступним днем перед початком робочого дня, а саме: фіскальний звітний чек № 1683 був роздрукований 22.09.2017 р. о 8:00 год. на загальну суму 294358,48 грн. в тому числі готівки - 231477,57 грн. та картка - 62880,91 грн. та були зроблені відповідні записи в КОРО (а.с. 56-61).

Пунктом 10 розділу III «Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги)», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 547 від 14.06.2016 передбачено наступне.

Якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам`яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, акцизного податку або іншого податку (збору), після чого слід виконати 2-звіт. За потреби виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків (п.10 Порядку № 637).

Таким чином, на виконання вищевказаних вимог позивачем належним чином роздрукований та вклеєний Z -звіти до КОРО після відновлення постачання електроенергії (роботи РРО) наступного дня. Вказане вище підтверджується матеріалами справи.

Отже, посилання відповідача на факт, що позивачем не здійснено оприбуткування готівки у повній сумі їх фактичних находжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО є безпідставними, оскільки аналізуючи наведені вище норми права, суд приходить до висновку, що наявність підклеєного у КОРО платника податків фіскального звітного чеку РРО (даних - РК) та запису в касовій книзі про оприбуткування готівки є фактом оприбуткування готівки. Натомість, щоденний запис про рух готівки та суми розрахунків у КОРО - це лише звіт про фактичне надходження готівкових коштів до каси. Наявність такого запису з порушенням процедури внесення такої інформації не свідчить про факт ненадходження грошових коштів до каси, її не оприбуткування, тому може означати лише порушення порядку ведення КОРО.

Крім того, об`єктивною стороною такого правопорушення як не оприбуткування готівки, є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків сум розрахунків та належним заповненням у КОРО сум розрахунків є свідченням їх занесення до фіскальної пам`яті, що виключає приховування відповідної суми виручки. Виходячи з наданих до справи доказів, суд не знаходить для контролюючого органу підстав щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення норми п. 2.6 гл. 2 Положення № 637.

Отже, враховуючи вищенаведене, позивач не приховував виручки та не ухилявся від оприбуткування готівки.

Таким чином, суд вважає, що прийняте Головним управління ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та таким, що не відповідає податковому законодавству. Тому суд вважає оскаржувне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її.

За таких обставин позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного малого підприємства "Відзев" (пр. Миру, 36, м. Миколаїв, 54036, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області () від 05.09.2018р. № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2 407 387,85грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Приватного малого підприємства "Відзев" (пр. Миру, 36, м. Миколаїв, 54036, ) судовий збір в розмірі 36110,81грн. (тридцять шість тисяч сто десять гривень 81 коп.), сплачений платіжним дорученням № 2990 від 30.11.2018р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов