Справа № 524/1457/19
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 524/1457/19
Провадження № 2-а/524/176/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції Дуганець Оксани Віталіївни, третя особа - Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Сідненко В. ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області Дуганець О.В., в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №911296 від 11 лютого 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11.02.2019 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №911296 за те, що він керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1(рух прямо), а саме здійснив рух ліворуч та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.б ПДР України.

Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував. Вважає, що він не був зобов`язаний увімкнути аварійну світлову сигналізацію, оскільки зупинив транспортний засіб самостійно, а не на вимогу поліцейського. Під час зупинки йому не було надано доказів, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає, що розгляд справи за місцем зупинки його транспортного засобу є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення його прав.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА ТА ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Відповідач надіслав суду відзив на позов в якому зазначив, що із позовом не погоджується в повному обсязі. Вказав, що на місці зупинки водій не заперечував як факту порушення ним вимог дорожнього знаку, так і порушення ним п.9.9.б ПДР України, однак не погоджувався із притягненням його до адміністративної відповідальності. Звертав увагу на те, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення не була порушена. Вказав, що доводи позивача про те, що він рухався з боку вул..Бетонної та здійснив поворот праворуч спростовуються відеозаписом.

Третя особа, Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, у письмових поясненнях на позов зазначив, що проти позову заперечує в повному обсязі. Вважає, що відповідачем не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Просив врахувати, що на місці зупинки транспортного засобу позивачем не заперечувався факт порушення ним ПДР України.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11 лютого 2019 року інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Дуганець О.В. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №911296, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 11.02.2019 о 17:08 в м.Кременчуці по вул..Київській, 37, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1(рух прямо), а саме здійснив рух ліворуч та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9. б ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар (п.9.9 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 далі ПДР України).

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Щодо вимоги позивача суд відзначає наступне.

Положення КУпАП є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Крім того, за змістом ч.5 ст.258 КУпАП у разі оспорення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення та адміністративного стягнення уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, окрім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У зв`язку із викладеним, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та був зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд приймає до уваги те, що дослідженим судом відеозаписом підтверджується те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечував те, що він не увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Також, вказаний доказ підтверджує те, що позивач був зупинений на вимогу поліцейського, про що свідчать відблиск проблискових маячків транспортного засобу відповідача на дорожніх знаках та транспортному засобі позивача, а також світлові сигнали фарами, які подавав відповідач.

Відтак, суд відзначає, що доводи позивача про те, що він зупинився самостійно, а не на вимогу поліцейського не знайшли підтвердження.

Приймаючи до уваги те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.9.9.б ПДР України, з огляду на те, що вказане порушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не було спростовано позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції Дуганець Оксани Віталіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць