Справа № 826/7567/18
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2019 року

Київ

справа №826/7567/18

адміністративне провадження №К/9901/14936/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі за Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 55158448 від 20.03.2018 року,

у с т а н о в и в :

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ( далі - позивач, скаржник) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( далі- відповідач,ДВС) у якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 55158448 від 20.03.2018 року.

Окружний адміністративний суду міста Києва рішенням від 12 березня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовив повністю.

За результатом судового розгляду суди дійшли висновку про правомірність накладення на позивача штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив його в касаційному порядку.

В обґрунтуванні касаційної скарги посилається на те, що винесення спірної постанови про накладення штрафу ВП № 55158448 від 20.03.2018 року є передчасним, оскільки 17.01.2018 р. позивачем було подано клопотання про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду. Також скаржник вказує на те, що постановою Верховного Суду України від 19.09.2018 року у справі № 2а-16510/12/2670 були скасовані судові рішення на підставі яких було відкрито виконавче провадження та винесення спірної постанови.

Ознайомившись з матеріалами касаційної скарги колегія зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби, а судові рішення в цій справі ухвалені за особливостями, встановленими статтею 287 КАС України.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження ухвалених у цій справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від рішення касаційного суду яке може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.

Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, Верховний Суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі за Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 55158448 від 20.03.2018 року.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О.Шишов

Судді І.В.Дашутін

М.М.Яковенко