Справа № 484/1926/19
Суддя: Максютенко О. А.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/1926/19
Провадження № 2-а/484/63/19
Рішення

іменем України

30 травня 2019року Первомайській міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Максютенко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області Кучеренко Миколи Зауровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи

встановив

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2019 р. та закрити провадження по справі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 12.04.2019 року заступником начальника ГУ ДФС у Миколаївській області Кучеренко М.З. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 за ст. 165-1 КУпАП. Факт порушення встановлено Актом перевірки від 18.03.2019 року № 382/14-29-13-05/. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу за порушення ст. 165-1 КУпАП, п. 2 ч.1, ч.3 ст.7, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-IV від 08.07.2010 р.

Позивач вважає, що постанова є необґрунтованою та незаконною та суперечить чинному законодавству, оскільки 25 квітня 2019року позивач не погодившись з висновками, наведеними в Акті перевірки звернувся до Державної фіксальної служби України з приводу скасування прийнятих щодо нього як фізичної особи підприємця податкових повідомлень рішень. На даний час Акт документальної перевірки є предметом оскарження в адміністративному порядку.

Крім того, при складанні протоколу б/н та б/дати 2019 року на підставі якого прийнята постанова від 13 квітня 2019 року, позивачу не були роз`яснені його права й обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що не було зроблено відмітку у протоколі.

Згідно положень пункту 56.22 ст. 56 Податкового Кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може грунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження, тому просить її скасувати.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року позов було залишено без руху.

22.05.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі на підставі ст. 257 КАС України без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідачу і третій особі направлені копії позовної заяви, додатків до неї.

Відповідачем відзив на позов не надано.

Пояснення від третьої особи до суду не надходили.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2019 р. при документальній плановій виїзній перевірці ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення п.2 ч.2, ч.3 ст.7,ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-IV від 08.07.2010 р. порушення порядку нарахування, обчислення та строки сплати єдиного внеску із чистого оподаткованого доходу, одержаного від здійснення підприємницької діяльності за 2017-2018 роки, чим занизив єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 149 459, 40 грн.

Факт порушення встановлено Актом перевірки від 18.03.2019 року № 382/14-29-13-05/. За наслідками перевірки ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 680 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період - календарний місяць, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітних період, не пізніше 28 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно з ч. 1 ст. 165-1 КУпАП неподання, несвоєчасне подання звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Глава 22 КУпАП визначає порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Так, у ст.280 вказаної глави КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

У справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи (ч.1 ст.284 КУпАП).

Аналіз наведених норм свідчить про існування певного порядку, при дотриманні якого орган (посадова особа) має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В матеріалах справи не містять відомостей за якими Головне управління ДФС у Миколаївській області запросило б ОСОБА_1 для складення протоколіу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення без номеру та без дати із зазначенням лише року - 2019 також не містить таких даних.

Враховуючи наведені обставини та з урахуванням ч. 1 ст. 268 КУпАП у відповідача взагалі не було достатніх правових підстав навіть для здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, оскільки зазначеною імперативною нормою прямо передбачено, що під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, позивачу не було забезпечено реальної можливості реалізувати своє право на захист під час адміністративного переслідування, зокрема надати пояснення, викласти заперечення, скористатися послугами адвоката тощо, чим порушено ст. 55 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Отже, відповідачем при винесенні спірної постанови було допущено грубі порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі "Рисовський проти України" (RYSOVSKYY v. UKRAINE), в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, відповідачем при розгляді даної справи не було наданою жодних доказів, які б підтверджували правомірність прийняття ним спірної постанови, зокрема в частині щодо дотримання відповідної процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідачем не було надано суду акту проведеної перевірки, за результатами якого суд міг би дійти висновку про те, яке саме порушення було скоєно позивачем.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення, проте, відповідачем не було надано до суду жодних доказів на обґрунтування законності свого рішення.

Крім того, 25 квітня 2019 року позивач оскаржив акт перевірки від 18.03.2019 року № 382/14-29-13-05/, на підставі якого ФОП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 680 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 11, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України

ухвалив

позовні вимоги ОСОБА_1 до першого заступника начальника ГУ ДФС у Миколаївській області Кучеренко Миколи Зауровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Миколаївській області про скасування постанови від 12 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2019 року, винесену першим заступником начальника ГУ ДФС у Миколаївській області Кучеренко Миколи Зауровича відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відпвідальності закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.05.2019 року.

Суддя: