Справа № 370/129/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Київ № 370/129/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді-Панової Г.В., при секретарі судового засідання Волощук В.В.,

за участю представників сторін:

представника позивача Хорошко О.М.,

представника відповідача Мостовенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної

адміністрації,

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації Київської області (далі по тексту відповідач, сектор містобудування та архітектури Макарівської РДА) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправною відмову сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації у наданні ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень на нове будівництво комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції в Київській області Макарівському районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради на земельній ділянці площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_1 );

- зобов`язати сектор містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження на нове будівництво комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції в Київській області Макарівськоиу районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради на земельній ділянці площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ).

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 15.01.2019 адміністративну справу № 370/129/19 за позовом ОСОБА_1 до Сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації Київської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 відкрито провадження у справі № 370/129/19 та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Крім того, вказаною ухвалою судом витребувано від відповідача: письмові пояснення з нормативним обґрунтуванням щодо повернення пакету документів на видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва ОСОБА_1 ; належним чином засвідчену копію положення про сектор містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації Київської області.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 05.09.2018 за договором купівлі-продажу № 1/17 від 05.09.2018 вона придбала у ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, що розташована у Київській АДРЕСА_1 Макарівському районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради площею 1,5 га кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства (далі земельна ділянка).

Також позивача зазначила, що з метою реалізації наміру забудови вказаної земельної ділянки шляхом нового будівництва комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції вона 12.12.2018 звернулось до відповідача із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень щодо забудови Земельної ділянки. Однак, листом від 26.12.2018 №139, який був нею отриманий 28.12.2018, відповідач повернув пакет документів на видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва, в якому повідомлено, що на вказану земельну ділянку відсутня містобудівна документація затверджена належним чином а відтак немає можливості визначити містобудівні умови.

Позивач вважає протиправною та незаконною вказану відмову у наданні містобудівних умов, оскільки чинним законодавством не передбачено зазначена підстава для відмови у їх видачі.

Крім того, позивач звертала увагу, що відповідач не затвердив наказом уповноваженого органу містобудування та архітектури свою відмову у видачі містобудівних умов та обмежень, яку було надано позивачу з порушенням 10-денного терміну визначеного законом, чим порушив приписи ч. 6 ст. 29 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності».

Внаслідок цього, позивач вважає, що відмова у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки прийнята відповідачем порушує її законні права та інтереси, зокрема право на забудову земельної ділянки, тому просить суд скасувати спірну відмову та зобов`язати відповідача надати їй містобудівні умови та обмеження на нове будівництво комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції в Київській області Макарівськоиу районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради на земельній ділянці площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ).

Крім того, відповідно до наданих до суду письмових пояснень позивача по справі від 11.03.2019, ОСОБА_1 стверджує, що відмова у наданні їй містобудівних умов та обмежень надана відповідачем не містить визначених законом підстав для такої відмови та фактично зводиться до посилань відповідача на невиконання ним свого ж обов`язку по розробці та затвердженню містобудівної документації, зокрема детального плану території.

Відповідач позов не визнав, відповідно до змісту надано до суду відзиву на позовну заяву від 14.03.2019 заперечував щодо позову та просив відмовити позивач у задоволенні позову. В обґрунтування своєї правової позиції вказав, що сектор містобудування та архітектури Макарівської РДА в своєму листі від 26.12.2018 № 139 надав обґрунтування повернення пакету документів на видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва, в якому зазначив, що на земельну ділянку, власником якої є позивач відсутня містобудівна документація.

Судове засідання, призначене у справі на 11.03.2019, протокольною ухвалою від 11.03.2019 відкладено на 09.04.2019 у зв`язку з ненаданням відповідачем витребуваних судом доказів.

14.03.2019 до суду надійшли письмові пояснення сектору містобудування та архітектури Макарівської РДА відповідно до змісту яких відповідач вказав, що відповідно до ч.4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» детальний план території визначає зокрема містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території. Разом з тим, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 3 частини 4 ст. 29 вказаного Закону підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Як зазначив відповідач, у зв`язку з відсутністю на зазначену позивачем територію містобудівної документації представнику заявника ОСОБА_3 . ОСОБА_4 26.12.2018 за вих. № 129 надано обґрунтовану відмову та повернуто пакет документів, про що свідчить підпис представника.

Позивач спростовуючи доводи відповідача викладені у відзиві на позов 26.03.2019 подала до суду відповідь на відзив, у якому вказала, що відзив не містить заперечень щодо наведених у позовній заяві обставин. Зокрема відповідачем не обґрунтовано причин надання відмови понад десятиденний строк визначений законом, яка також не затверджена відповідним наказом. Також позивач вказує, що відсутність містобудівної документації та/або детального плану не є тією підставою для відмови, яка визначена ч.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» та не є тотожним поняттю «невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні», тому вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

09.04.2019 до суду надійшли заперечення сектору містобудування та архітектури Макарівської РДА, які за змістом є ідентичними відзиву на позовну заяву.

У судове засідання, призначене у справі з`явилися уповноважений представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача підтримав позов у повному обсязі, проси суд його задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Водночас, представником відповідача в ході розгляду справи заявлено клопотання про залучення до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Макарівську районну державну адміністрацію.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення Макарівської РДА до участі у розгляді справи в якості третьої особи.

Також, представник відповідача заявив клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Холдинг МС» та Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ТОВ «Агро-Холдинг МС», Головного управління Держгеокадастру у Київській області до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено наступне.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1117, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку, площею 1,5000 га, що розташована в Андріївській сільській раді Макарівського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки : НОМЕР_2 (а.с.17).

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 136690449 від 05.09.2018 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер:1117 виданого 05.09.2018 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства) (а.с.16).

11.12.2018 позивач звернулася до Макарівської районної державної адміністрації начальника сектору містобудування та архітектури із відповідною заявою ( зареєстрована відповідачем вх. № 13 від 12.12.2018) про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на нове будівництво комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції в Київській області Макарівському районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради на земельній ділянці площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ) (а.с.14-15).

До вказаної заяви позивачем додано:

1) копію документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, а саме нотаріально завірену копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №136690449 від 05.09.2018 на 1 арк.;

2) копію документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, а саме нотаріально завірену копію договору купівлі продажу земельної ділянки ННР №139919 від 05.09.2018, що зареєстрований в реєстрі за №1117 на 1 арк.;

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 на 1 арк.;

4) витяг із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018 від 11.09.2018;

5) містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва з додатками на 7 арк.;

6) копію листа в Державну архітектурно-будівельну інспекцію України через Урядовий контакт центр від 08.11.2018 №ХО-8712721 на 1 арк.;

7) копію листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.11.2018 за № 40-701-(90-9)/7613-18 на 1 арк.; та копії рішень судів.

Листом № 139 від 26.12.2018, відповідач, посилаючись на відсутність на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 0068 містобудівної документації затвердженої належним чином, сектор містобудування та архітектури Макарівської РДА вказав, що не має можливості визначити містобудівні умови та обмеження на нове будівництво комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, тому повертає поданий пакет документів для видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва (а.с.31).

Вважаючи рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень , яке викладене у листі відповідача за № 139 від 26.12.2018 протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (у редакції, чинній на момент відмови у наданні містобудівних умов та обмежень за № 139 від 26.12.2018, далі Закон №3038-VI).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Цією ж статтею передбачено, що містобудівна документація це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону №3038-VI планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови та територій.

Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку (ч. 2 ст. 8 Закону №3038-VI).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №3038-VI забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій (ч.1 ст. 25 Закону №3038-VI).

Статтею 20 Земельного кодексу України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Таким чином, планування та забудова земельних ділянок здійснюється, у тому числі, їх власниками, виключно в межах їх цільового призначення.

Відповідно до ст. 26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Частиною 1 статті 29 Закону №3038-VI встановлено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч. 2 ст. 29 Закону №3038-VI).

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Частиною четвертою статті 29 Закону №3038-VI визначено виключні підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а саме:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 29 Закону №3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Системний аналіз наведених норм дає підстави суду прийти до висновку, що у разі подання замовником повного пакету документів із достовірними відомостями згідно закріпленого ч. 3 ст. 29 Закону №3038-VI переліку, єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

З матеріалів справи судом встановлено, що за наслідком розгляду заяви позивача від 11.12.2018 року про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, відповідач листом №139 від 26.12.2018 року повідомив про відмову у наданні містобудівних умов з посиланням на відсутність затвердженої належним чином містобудівної документації на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 детального плану території а також подання неповного переліку документів.

Зі змісту письмових пояснень відповідача від 14.03.2019, наданих на вимогу суду, вбачається, що на момент звернення позивача із заявою про надання містобудівних умов і обмежень відсутня на зазначену території містобудівна документація. При цьому відповідач зазначив, що Макарівською РДА у відповідь на звернення позивача повідомлялось, що станом на 18.01.2019 схема планування території Макарівського району знаходиться в розробці в складі схеми планування території Київської області (а.с. 62-65).

Судом було встановлено, що позивачем було подано до відповідача разом із заявою від 11.12.2018 визначений законом перелік додатків (визначених законодавством документів) та відповідачем не було виявлено недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, оскільки вказані відомості не відображені у відмові від 26.12.2018 за № 139.

Доводів протилежного відповідачем до суду не надано.

У свою чергу, щодо підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень визначених у пункту 3 частини 4 Закону №3038-VI слід зазначити, що на переконання суду, нормативна конструкція ч. 4 ст. 29 Закону №3038-VI, де передбачені підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, передбачає оцінку відповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, яка вже затверджена і є чинною.

Нормативні приписи, що не набрали чинності, не можуть породжувати будь-яких обов`язків для особи.

Таким чином, відповідач у листі №139 від 26.12.2018 року не зазначив законних підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, що визначені статтею 29 Закону України №3038-VI.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та письмових поясненнях не спростовують відповідність наміру позивача щодо забудови земельної ділянки чинній містобудівній документації земельної ділянки в межах Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, та не обґрунтовують не надання позивач у містобудівних умов та обмежень визначеними законом підставами.

Також, представник відповідача у судовому засіданні не зміг вказати конкретну підставу для відмови у видачі позивачу містобудівних умов. При цьому, представник відповідача зазначив, що у зв`язку з відсутністю затверджених містобудівних умов на вказану позивачем земельну ділянку, позивачу відмовлено у наданні містобудівних умов та обмеженьідокументи були повернуті позивачу.

Разом з тим, будь-яких інших підстав, передбачених ч. 4 ст. 29 Закону №3038-VI, для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень для нового будівництва комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції в Київській області Макарівськоиу районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради на земельній ділянці площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_2 , під час розгляду справи відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

Слід також зазначити, що відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що відмову у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень було надано сектором містобудування та архітектури Макарівської РДА з порушенням десятиденного строку для розгляду питання щодо надання містобудівних умов або відмови у наданні, передбачених вимогами ч. 6 ст. 29 Закону №3038-VI надання.

Так, слід зазначити, що заява позивача була зареєстрована відповідачем 12.12.2018 за вх. № 13, що підтверджується відбитком штемпелю на відповідній заяві, а відповідь надана 26.12.2018, тобто з порушенням терміну 10 днів наданого відповідному уповноваженому органу містобудування та архітектури.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень для проектування нового об`єкта будівництва на вказані земельній ділянці, а тому відмова (рішення) Сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації, викладене у формі листа від 26.12.2018 № 139 «Обгрунтування повернення пакету документів на видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва» Хорошко Олені Захарівні, є протиправною.

Згідно з ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючу ту обставину, що судом було встановлено протиправність рішення Сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації, викладене у формі листа від 26.12.2018 № 139 «Обгрунтування повернення пакету документів на видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва» Хорошко Олені Захарівні, суд з метою належного захисту прав позивача дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та скасувати вказане рішення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження на нове будівництво комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції в Київській області Макарівськоиу районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради на земельній ділянці площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ), суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Реалізацією відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення відповідачем змісту таких умов та обмежень.

Крім того, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України).

Прийняттю рішення про надання містобудівних умов і обмежень передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства. Суд не може зобов`язати відповідача видати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за обставин, коли достеменно не встановлено, що всі подані документи належним чином оформлені, а всі етапи їх перевірки - завершені.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за законністю прийняття рішення.

Отже, в даному випадку вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, відповідно до вимог частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.12.2018 року про надання містобудівних умов та обмежень, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано та не доведено правомірність та законність своїх дій при прийнятті рішення про відмову у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено 768,40 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №ПН678619 від 10.01.2019.

Враховуючи ту обставину, що позивач звернувся до адміністративного суду із вимогою немайнового характеру суду не надається за можливе встановити розмір пропорційно задоволених позовних вимог, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень всю суму судового збору, що було сплачено позивачем.

Крім того, слід зазначити , що у описовій частині позовної заяви позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це право суду, а не його обов`язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.

При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.

Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації, викладене у формі листа від 26.12.2018 № 139 «Обгрунтування повернення пакету документів на видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва» Хорошко Олені Захарівні.

3. Зобов`язати Сектор містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 08000, Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Довженка Олександра, 18) повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) про надання містобудівних умов та обмежень на нове будівництво комплексу будівель і споруд особистого селянського господарства по заготівлі, переробці та зберіганню сільськогосподарської продукції в Київській області Макарівському районі за межами населеного пункту на землях Андріївської сільської ради на земельній ділянці площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ).

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Сектору містобудування та архітектури Макарівської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 08000, Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Довженка Олександра, 18) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 15 квітня 2019 р.