Справа № 500/2879/19
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/2879/19
Провадження № 2-а/500/90/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 2 взводу 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківської області капрала поліції Салієнка Дмитра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом дополіцейського 1 роти 2 взводу 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківської області капрала поліції Салієнка Дмитра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612807 від 13.04.2019 року та закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що постанова є незаконною у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, такою, що винесена з грубими порушеннями вимог чинного законодавства та його прав, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню. Так,13 квітня 2019 року близько о 22.00 год., коли він рухався на автомобілі по вул. Білгород- Дністровській в м. Ізмаїлі, був зупинений поліцейським. Інспектор підійшов до авто, витребував у нього водійське посвідчення і повідомив, що він начебто порушив Правила дорожнього руху. Отримавши водійське посвідчення, в порушення вимог ст.ст. 279-280 КУпАП, поліцейський одразу виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Після отримання та вивчення копії постанови, позивач встановив, що інспектор вказав невірну марку автомобіля, на якому він начебто вчинив порушення ПДР. Так, він керував автомобілем марки «AUDI», проте поліцейський зазначив «АUN». Це викликає підозри того, що поліцейський переплутав схожі авто і замість реального порушника зупинив його, тобто, притягнув до відповідальності не ту особу. Також, у постанові відповідач вказав, що він порушив п.п. 19.1 ПДР, проте не вказав який самий підпункт, так як п. 19.1 ПДР має три підпункти - а), б) та в), та крім того, дана норма має примітку. Позивач зазначає, що на авто, яким він керував, були увімкнені фари та оскільки він мав пересікати регульоване світлофором перехрестя, тобто мав зупинитися, то на виконання вимог ч. 1 п. 19.4 ПДР на авто були увімкнені габаритні ліхтарі, тобто порушень ПДР він не вчиняв. Також, відповідач порушив вимоги ряду норм КУпАП, оскільки відповідач одразу після зупинки автомобіля та отримання водійського посвідчення склав постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому відповідач не розглядав справу по суті, не з`ясовував обставини справи, не вирішував клопотання, не надав йому можливості скористатись правами відповідно до ст. 268 КУпАП, в тому числі заявити клопотання та надати пояснення, а також скористатись правовою допомогою, чим порушив вимоги ст.ст. 279-280 КУпАП. Під час заповнення бланка постанови відповідач взагалі з ним не спілкувався. Але спілкувався при цьому зі сторонньою особою, яка ні як свідок, ні як інша особа, участі в розгляді справи не приймала (в постанові ніяких даних цієї особи немає). Вважає, що з самого початку відповідач не був зацікавлений в повному, всебічному і об`єктивному розгляді справи, а був налаштований одразу притягнути його до відповідальності. Зважаючи на всі викладені обставини у сукупності, вважає, що оскаржувана постанова не містить даних про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. а відповідач при винесені постанови порушив його права та неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки не сповістив.

В судове засідання представник третьої особи Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки не сповістив.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 13.04.2019 року поліцейським 1 роти 2 взводу 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківської області капрала поліції Салієнко Дмитром Олександровичем по вул. Білгород-Дністровська, 17 в м. Ізмаїлі Одеської області у відношенні ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612807 від 13.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З постанови від 13.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2019 року о 21:50 год. в м. Ізмаїлі по вул. Білгород-Дністровська, 17, керував автомобілем АUDІ А2, номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не були увімкнути фари в режимі ближнього світла, чим порушив п. 19.1 ПДР, чим скоїв правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 19.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) 19.1. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Примітка. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача поліцейського 1 роти 2 взводу 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Салієнка Дмитра Олександровича, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факту руху позивача автомобілі, у якого в темну пору доби не були увімкнути фари в режимі ближнього світла,

З матеріалів справи вбачається, що доказами винності позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП є лише постанова у справі про адміністративне правопорушення. В той час, як відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612807 від 13.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до поліцейського 1 роти 2 взводу 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Салієнка Дмитра Олександровича (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, Київський район, вул. Шевченко, 315а) про скасування постанови -задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612807 від 13 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 29 травня 2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар