Справа № 826/6349/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2019 року № 826/6349/18

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі судді Мазур А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройдрейдінг»

до Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройдрейдінг» із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами камеральної перевірки позивача з питань своєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних відповідачем було складено акт перевірки, в якому зазначено, що позивач порушив строк реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових-накладних. За викладеними в акті фактами, відповідачем було складено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №. На думку позивача, останній вчинив всі дії, спрямовані на отримання податкового кредиту, однак через безпідставну протидію контролюючого органу виникла ситуація, яка унеможливила віднесення сплачених сум до податкового кредиту, блокуючи реєстрацію податкових накладних, відповідач фактично перешкодив позивачу на отримання податкового кредиту. Крім того, комісія ДФС прийняла рішення про реєстрацію всіх податкових накладних, реєстрація яких була зупинена, що свідчить про очевидну протиправність дій відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що податкова накладна №7 від 19.07.2017 була зареєстрована позивачем 25.10.2017 о 14:14 год., що підтверджується також наявною квитанцією №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та свідчить про затримку реєстрації податкової накладної на 71 календарний день, а податкова накладна №12 від 27.07.2017 була зареєстрована позивачем 26.10.2017 о 14:07 год., що підтверджується також наявною квитанцією №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та свідчить про затримку реєстрації податкової накладної на 72 календарних дні. Таким чином, відповідач за порушенням позивачем як платником податку граничного строку реєстрації податкових накладних на підставі вимог п.120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 40% від суми податку на додану вартість.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРЕЙДІНГ" є платником податку на додану вартість та з 08.10.2008 перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві та здійснює свою господарську діяльність за кодом КВЕД 43.33. оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями, жирами.

22.12.2017 головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкові звітності з ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20. п.75.1 ст.75 та в порядку п.76.3 ст.76 Податкового України проведено камеральну перевірку ТОВ «Стройтрейдінг» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному peєстрі податкових накладних ТОВ «Стройтрейдінг», складених за січень-листопад 2017 року, за результатами якої складено акт №28452/26-15-12-06.

Так, актом перевірки встановлено, що в порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем зареєстровано податкові накладні №7 від 19.07.2017 та №12 від 27.07.2017 з граничним строком реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.08.2017, тобто з затримкою на 71 та 72 календарних дні.

17.01.2018 на підставі висновків даного акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким на підставі п.120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 233 333.33 грн. застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРЕЙДІНГ" штраф у розмірі 40% від суми ПДВ у розмірі 93 333,33 грн.

29.01.2018 не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг.

06.04.2018 відповідач листом №12295/6/99-99-11-03-010-25 залишив скаргу без розгляду з підстав пропуску строку на його оскарження в адміністративному порядку.

Враховуючи викладене, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо акцизних накладних, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками акцизного податку електронними документами.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройдрейдінг», як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аквілон Дістрібьюшн», як покупцем було укладено договір поставки №140916 від 14.09.2016, за умовами якого продавець передає окремими партіями у власність покупця олію соєву нерафіновану, українського походження, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

На виконання вказаного договору, позивачем як продавцем було видано податкову накладну №7 від 19.07.2017 на суму без урахування податку на додану вартість у розмірі 500 00,00 грн. та на суму податку за ставкою 7% у розмірі - 100 000, 00 грн. та податкову накладну №12 від 27.07.2017 на суму без урахування податку на додану вартість у розмірі 666 666, 67 грн. та на суму податку за ставкою 7% у розмірі - 133 333, 33 грн.

Належним доказом реєстрації позивачем податкової накладної відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, є квитанція про прийняття або неприйняття такої податкової накладної,

Так, згідно квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №7 від 19.07.2017 була зареєстрована позивачем 25.10.2017 о 14:14 год., що свідчить про затримку реєстрації податкової накладної на 71 календарний день, згідно квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкова накладна №12 від 27.07.2017 була зареєстрована позивачем 26.10.2017 о 14:07 год., що свідчить про затримку реєстрації податкової накладної на 72 календарних дні.

Вказане також не заперечується й самим позивачем, однак поважність причин пропуску граничного строку реєстрації податкових накладних обґрунтовує тим, що з метою захисту своїх економічних інтересів позивач відтермінував реєстрацію податкових накладних за договором поставки №140916 від 14.09.2016, в яких останній виступав, як продавець до моменту розблокування податкових накладних за договором постачання №0709 від 07.09.2016, в яких останній виступав як покупець.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Згідно з пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Виходячи з системного аналізу пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14, статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України суд зазначає, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Випадки не застосування штрафних санкцій визначені Податковим кодексом України, зокрема, у разі зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.1 Податковим кодексом України не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних.

Як стверджує позивач, між ним, як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехнологія», як продавцем було укладено договір постачання №0709 від 07.09.2016 на виконання якого продавцем видано податкові накладні, реєстрація яких була зупинена. У зв`язку з тим, що позивач очікував реєстрації податкових накладних за наслідками господарських операцій із контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехнологія» за договором №0709 від 07.09.2016, то останній не реєстрував податкові накладні за наслідками господарських операцій із іншим контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Аквілон Дістрібьюшн» за договором поставки №140916 від 14.09.2016, що на його думку є способом самозахисту порушених прав.

Однак суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних за наслідками господарської операції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехнологія» за договором №0709 від 07.09.2016 не може бути поважною підставою для не реєстрації у межах визначених законом строків у Єдиному реєстрі податкових податкових накладних за фактом постачання товарів (робіт, послуг) за договором №140916 від 14.09.2016, оскільки правовідносини, що виникли за даними договорами мають різні правові наслідки для позивача, зокрема за договором №0709 від 07.09.2016, останній зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару з нарахованим податком на додану вартість, а в правовідносинах за договором №140916 від 14.09.2016 такий обов`язок покладений на кінцевого покупця, тобто на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквілон Дістрібьюшн», що одночасно кореспондується із обов`язком позивача скласти та зареєструвати податкову накладну.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Отже з вищевказаного вбачається, що норми податкового законодавства ставлять у залежність постачальнику робіт та послуг складати податкову накладну за кожну окрему господарську операцію і реєструвати її на покупця таких товарів чи послуг у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, у позивача, як продавця за договором поставки №140916 від 14.09.2016 виник прямий обов`язок зареєструвати податкові накладні №7 від 19.07.2017 та №12 від 27.07.2017 протягом 15 календарних днів, однак позивач, всупереч вимог Податкового кодексу України вказаний обов`язок не виконав, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до п. 1,3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройдрейдінг» задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройдрейдінг» відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур