Справа № 540/95/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/95/19

Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Час і місце ухвалення: 04.03.2019р., м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

09.01.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання неправомірною та скасування постанови № ХС2678/1147/АВ/2П/ТД-ФС від 11.12.2018 року про накладення штрафу у сумі 111690,00 грн. за порушення ст.24 Кодексу законів про працю.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 08.04.2019 року подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ОСОБА_2 на момент проведення перевірки не був працівником ФОП ОСОБА_1 та не виконував в інтересах останнього ніяких трудових функцій. Крім того, апелянт наголошує на порушені відповідачем порядку розгляду справи про накладення штрафу та вказує на безпідставне завищення суми накладеного штрафу.

На думку апелянта, вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що прийняте рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв`язку з викладеним, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 та прийняття нового - про задоволення позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 з 25.12.1996 року (запис від 25.12.1996 року № 3000181) зареєстрований як фізична особа-підприємець. Основним видом економічної діяльності позивача є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код за КВЕД 45.20), що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі наказу керівника ГУ Держпраці у Херсонській області від 02.11.2018 року №1118, прийнятого за результатами аналізу інформації, отриманої з листа ГУ ПФУ в Херсонській області від 03.10.2018 року за вих. №10244/05-03, головному державному інспектору Дудченко Н.В. видано направлення від 02.11.2018 року №1484 на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питання дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин за фактичною адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

22.11.2018 року інспектором праці проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , і/н НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , за результатами якого складено акт від 23.11.2018 року №ХС 2678/1147/АВ.

В акті інспекційного відвідування зафіксовано порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, а саме: ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи без укладення трудового договору працівника ОСОБА_2

Згідно розділу III акту процес інспекційного відвідування зафіксовано засобами відеотехніки.

28.11.2018 року ФОП ОСОБА_1 направив на адресу відповідача заперечення (вх. № 01-08/8287) на акт інспекційного відвідування від 23.11.2018 року.

03.12.2018 року ГУ Держпраці на адресу позивача направлено лист-відповідь на його заперечення.

04.12.2018 року відповідачем винесено припис №ХС 2678/1147/АВ/2П про усунення виявлених порушень, яким позивачу надано строк до 21.12.2018 року для подання на адресу ГУ Держпраці у Херсонській області письмового повідомлення із дорученням копій первинних документів в обґрунтування своєї позиції.

05.12.2018 року ФОП ОСОБА_1 отримав припис та на час його отримання надав докази його виконання у повному обсязі: прийняв на постійну роботу монтажником ОСОБА_2 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією наказу від 03.12.2018 року №4, та повідомленням органів ДФС про прийнятого працівника.

29.11.2018 року ГУ Держпраці за вих. №01-08/1/3077 направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, який призначено на 11.12.2018 року.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України ГУ Держпраці у Херсонській області винесено постанову від 11.12.2018 року №ХС 2678/1147/АВ/2П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України №413 у розмірі 111690,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови ФОП ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, за наслідком розгляду справи, визнав зазначену постанову про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу правомірною, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 1 Закону № 877 визначені терміни, зокрема:

державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.4, ч.5 статті 2 Закону № 877 заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Частиною 3 статті 6 цього Закону визначено, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Зокрема, у абз.1 та 2 статті 11 вказаного Закону суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Згідно п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться, серед іншого, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

В наказі від 02.11.2018 року № 1118, інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 призначене відповідно до пп. 6 п. 5 Порядку № 295 та надано до суду першої інстанції лист ГУ ПФУ в Херсонській області від 03.10.2018 року за вих. № 10244/05-03, у якому орган пенсійного забезпечення надав матеріали по ризикових суб`єктах господарювання, що свідчать про можливі ознаки використання праці неоформлених працівників та порушень законодавства про працю, для здійснення інспекційних відвідувань роботодавця згідно п.33 Порядку № 295.

Колегія суддів зазначає, що питання щодо пред`явлення службового посвідчення інспектором праці Дудченко Н.В. №1147, ознайомлення позивача з направленням на проведення інспекційного відвідування від 02.11.2018 року №1484; проведення інспекційного відвідування присутності позивача підтверджуються наданими відповідачем відеозаписом та не заперечуються позивачем.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Пунктом п.21 Порядку №295 встановлено, що якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Як зазначалось вище, за результатами інспекційного відвідування складено акт від 23.11.2018 року №ХС 2678/1147/АВ, який підписано ФОП ОСОБА_1 із зауваженнями. В акті зафіксовано порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, а саме: ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи без укладення трудового договору працівника ОСОБА_2 .

Частиною 3 статті 24 КЗпП встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, визначені у ч.2 статті 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 17 липня 2013 року (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно абз.2 п.2 Порядку №509 штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктами 3, 4 Порядку № 509 визначено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до п.7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

У позовній заяві позивач зазначає, що був присутній 11.12.2018 року під час розгляду справи про накладення штрафу, що свідчить про його належне повідомлення.

Приписами абз. 2, 4 п. 8 Порядку №509 встановлено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

З огляду на встановлені обставини справи та досліджене нормативне врегулювання державного контролю за додержанням законодавства про працю та накладення штрафів за його порушення, колегія суддів доходить висновку про додержання відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування та винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності твердження позивача про завищення розміру штрафу, вказаного в оскаржуваній постанові, оскільки санкція за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлена у виді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати на момент виявлення порушення щодо кожного працівника, при тому що мінімальна заробітна плата у 2018 році становила 3723 грн. Таким чином, за одного неоформленого працівника позивач має сплатити штраф у розмірі 111690,00 грн.

Стосовно твердження апелянта про неможливість використання наданих до суду відеоматеріалів при розгляді справи в якості доказу фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, з тих підстав, що законодавцем не передбачено порядку, умов та способу застосування засобів відео фіксації правопорушень законодавства про працю, колегія суддів апеляційної інстанції їх відхиляє, оскільки підпунктом 6 п. 11 Порядку №295 прямо встановлено право інспектора праці, за наявності службового посвідчення, безперешкодно та без попереднього повідомлення фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Крім того, про наявність відеозапису проведеної перевірки вказано у розділі III акту інспекційного відвідування.

Як в обґрунтування вимог позову, так і доводів апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 в день проведення інспекційного відвідування прийшов працевлаштовуватись на роботу та лише ознайомлювався з умовами праці та обладнанням.

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких він в день проведення інспекційного відвідування прийшов працевлаштовуватись на роботу та не маючи досвіду ознайомлювався з умовами праці та спеціалізованим технічним обладнанням.

Разом з тим, з наявного у матеріалах справи відеозапису інспекційного відвідування вбачається, що під час перевірки ФОП ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 "...працює другий день та буде офіційно оформлений з 1 числа наступного місяця".

Таким чином, колегія суддів критично ставиться як до тверджень позивача так і до наявних у матеріалах справи письмових пояснень, що ОСОБА_2 на час проведення інспекційного відвідування ознайомлювався з умовами праці та обладнанням.

Колегія суддів вважає, що факт допуску ФОП ОСОБА_1 працівника ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору підтверджено належними доказами.

Колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на те, що процедури проведення інспекційного відвідування та накладення на позивача штрафу проведені у відповідності до вимог чинного законодавства, а факт порушення вимог трудового законодавства є доведеним належними доказами, вважає постанову № ХС2678/1147/АВ/2П/ТД-ФС від 11.12.2018 року про накладення штрафу у сумі 111690,00 грн. законною.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук