Справа № 580/371/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/371/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Руденко А.В., Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії щодо відмови в перерахунку пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, як інваліду ІІ групи, захворювання якої пов`язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, з врахуванням виплачених за цей період сум;

- зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, як інваліду ІІ групи, захворювання якої пов`язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 з врахуванням виплачених за цей період сум;

- стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмови у відшкодуванні понесених витрати на правничу допомогу, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в цій частині та стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. на її користь.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення - змінити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Правовими положеннями ч.1 ст. 308 КАС України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку, позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягняння з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів переглядає та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме: щодо відмови у відшкодуванні позивачу витрат останньої на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Павленко С.І. укладено договір про представництво в адміністративному процесі від 06.12.2018 року. Предметом вказаного договору є правова допомога по підготовці позову та участі в судовому процесі при розгляді адміністративної справи в Черкаському окружному адміністративному суді.

Згідно додаткової угоди до договору від 06.12.2018 року про представництво в адміністративному процесі за надання правничої допомоги по підготовці адміністративного позову та участь в його розгляді в Черкаському окружному адміністративному суді, Клієнт - ОСОБА_1 . зобов`язується здійснити попередню часткову сплату Представнику - Павленку С.І. гонорару в розмірі 3000,00 грн. розрахунку 600,00 грн. за годину його роботи.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №54 від 06.12.2018 року позивач сплатила адвокату Павленку С.І. кошти в сумі 3000,00 грн. за підготовку та ведення адміністративної справи про перерахунок пенсії.

Також, в якості доказів, позивачем надано розрахунок суми гонорару від 30.01.2019 року, згідно з яким адвокатом Павленко С.І. було надано ОСОБА_1 правову допомогу на загальну суму 3400,00 грн., в тому числі: вивчення документів, надання консультацій, підготовка заяви до Звенигородського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перерахунок пенсії; підготовка адміністративного позову від 30.01.2019 про перерахунок пенсії; підготовка заяви від 30.01.2019 про розгляд справи за участю представника, заяви від 30.01.2019 в порядку п. 11 ст. 160 КАС України.

Додатковою угодою до договору від 06.12.2018 року про представництво в адміністративному судочинстві сторони погодили, що вартість гонорару адвоката в сумі 3000,00 грн. охоплює витрати по підготовці адміністративного позову та участь в його судовому розгляді, а згідно з розрахунком витрат за надання правничої допомоги від 30.01.2019 (складеним і підписаним лише адвокатом) вартість послуг тільки з підготовки адміністративного позову оцінена в 3400,00 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 статті 134 КАС України).

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в додатковій угоді від 06.12.2018 окремо не визначена вартість послуг по підготовці адміністративного позову та участі в його судовому розгляді, а адвокатом надано лише послуги з підготовки адміністративного позову, а позивачем попередньо оплачена як підготовку так і ведення адміністративної справи.

Крім того, мотивування судом відмови відшкодуванні позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. тим, що за наслідками виконання договору сторонами не складено акт виконаних робіт/наданих послуг, є незаконним та необґрунтованим, оскільки сам по собі акт виконаних робіт/наданих послуг є лише додатковим доказом та не може бути підставою для позбавлення позивача можливості отримати витрачені кошти.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що правовими положеннями адміністративного судочинства не визначено обов`язкове складання акта виконаних робіт/наданих послуг під час виконання умов договору про надання правничої допомоги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ОСОБА_1 підтверджена вартість витрат в розмірі 3 000, 00 грн. за надання правничої допомоги за договором від 06.12.2018 року про представництво в адміністративному процесі її інтересів Павленком С.І .

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, шляхом доповнення його мотивувальної та резолютивної частини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства («Stretch - United Kingdom» № 44277/98).

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови позивачу у відшкодуванні понесених витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального права.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача задовольнити, а рішення суду першої інстанції змінити, шляхом доповнення його мотивувальної та резолютивної частини, з урахуванням висновків викладених в даній постанові.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що підлягають відшкодуванню понесені витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. за надання правничої допомоги останній в суді апеляційної інстанції.

Так, скаржником додано до апеляційної скарги в якості доказів договір про представництво в адміністративному процесі від 26.03.2019 року, додаткову угоду до договору від 26.03.2019 року про представництво в адміністративному процесі, згідно умов якого, за надання правничої допомоги по підготовці апеляційної скарги та участі в її розгляді в Шостому апеляційному адміністративному суді, Клієнт - ОСОБА_1 . зобов`язується здійснити попередню часткову сплату Представнику - Павленку С.І. гонорару в розмірі 2500,00 грн. з розрахунку 600,00 грн. за годину його роботи.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №20 від 26.03.2019 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, позивач сплатила адвокату Павленку С.І. кошти в сумі 2500,00 грн. за підготовку апеляційної скарги та ведення адміністративної справи в суді апеляційної інстанції.

Також, в якості доказів, позивачем надано розрахунок суми гонорару від 15.04.2019 року, згідно з яким адвокатом Павленко С.І. було надано ОСОБА_1 правову допомогу на загальну суму 2500,00 грн.

Правовими положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Між тим, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що витрати позивача на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2500,00 грн. також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 134, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року змінити, шляхом доповнення його мотивувальної частини висновками, які викладені в даній постанові та доповнити резолютивну частину четвертим абзацом, який викласти в наступній редакції:

«Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) шляхом їх безспірного списання понесені витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень)»

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) шляхом їх безспірного списання понесені витрати на правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний тест рішення виготовлено 27.05.2019 року