Справа № 2040/5947/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р.Справа № 2040/5947/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Сільченко Т.І.

представника позивача Пелих С.І.

представника відповідача Павленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.09.18 року по справі № 2040/5947/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком Нова Водолага"

до Державної фіскальної служби України

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроком Нова Водолага", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив суд:

- визнати противоправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.01.18 №572289/33001687 та від 25.01.18 №572288/33001687;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати виписані ТОВ «Агроком Нова Водолага» податкові накладні №13 від 08.12.17р. та №15 від 14.12.17р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що позивачем за результатами господарської діяльності було складено податкові накладні№13 від 08.12.17р. та №15 від 14.12.17р., які направлені 22.12.2017 на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Проте, згідно квитанції від 22.12.2017 податкові накладні прийняті, але реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення податковим органом визначено те, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1404. Також позивач зазначив, що на виконання положень ПК України позивачем було направлено до ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовлених податкових накладних. Водночас, позивач наголошує, що з вказаним повідомленням податковому органу було надані всі належні докази на підтвердження реальності здійснення операцій по вказаним податковим накладним. Проте, рішеннями комісії ДФС від 25.01.18 №572289/33001687 та від 25.01.18 №572288/33001687 відмовлено у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що наявні всі правові підстави для реєстрації вказаних податкових накладних.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком Нова Водолага" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано противоправними та скасовано рішення Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.01.2018 №572289/33001687 та від 25.01.2018 №572288/33001687.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати виписані ТОВ «Агроком Нова Водолага» податкові накладні №13 від 08.12.17р. та №15 від 14.12.17р. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою - 22.12.2017.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроком Нова Водолага» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законодавством порядку. ТОВ «Агроком Нова Водолага» є платником податку на додану вартість, обліковується в Реєстрі платників ПДВ за індивідуальним податковим номером 06.

25.01.2018 року ТОВ «Агроком Нова Водолага» отримало рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.01.18 №572289/33001687 та від 25.01.18 №572288/33001687.

Означеними рішеннями ТОВ «Агроком Нова Водолага» відмовлено у реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: №13 від 08.12.17та №15 від 14.12.17.

Підприємство вважає, що рішення комісії Державної фіскальної служби України від 25.01.18 №572289/33001687 та від 25.01.18 №572288/33001687 є противоправними, незаконними, а тому підлягають скасуванню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з їх правомірності, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Вимоги щодо оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до ЄРПН встановлені ст. 201 Податкового Кодексу України

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно п. 201.10. ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно п.201.16. ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 201.16.1. п.201.16. ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. 201.16.2 п.201.16. ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п.п.201.16.3 п.201.16. ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.п. 201.16.4 п.201.16. ст. 201 ПК України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341), у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Пунктом 74.2. ст. 74 ПК України передбачено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Мінфіну України від 13.06.2017 №567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Критерії).

Пунктом 2 Критеріїв передбачено, що моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема, як:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 6 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 визначені підстави для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації та встановлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі № 822/1817/18.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.18 позивачем направлені на розгляд комісії ДФС Повідомлення щодо подачі документів, письмові пояснення та копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена.

У своїх поясненнях ТОВ «Агроком Нова Водолага» зазначило, що підприємство є виробником олії соняшникової нерафінованої невимороженої пресової першого ґатунку нефасованої (КВЕД 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів»).

Позивач має експлуатаційний дозвіл для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів №63200/06/41 від 25.12.14. Підприємство виробляє олію соняшникову нерафіновану по схемі однократного пресування в технологічному циклі, має все необхідне обладнання, яке забезпечує ведення процесу виробництва олії на власних виробничих потужностях.

За результатами переробки насіння соняшнику в соняшникову олію з`являється побічний продукт - макуха соняшникова (експлуатаційний дозвіл №20-21-43 РР від 25.09.17, виданий Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області). Крім того, відходом виробництва, є лушпиння соняшникове, яке ТОВ «Агроком Нова Водолага» в цеху грануляції переробляє на паливні гранули з лушпиння соняшника (пелет), якість яких підтверджується Сертифікатом якості на зразок паливних гранул з лушпиння соняшника №07/478 від 24.04.17.

Підприємство має Сертифікат №ІUA.НАССР.003.202-15 від 27.11.15, виданий Національним органом України з сертифікації, на систему управління безпечністю харчових продуктів засвідчує, що система управління безпечністю харчових продуктів ТОВ «Агроком Нова Водолага» стосовно виробництва олії соняшникової нерафінованої невимороженої нефасованої код ДКПП 10.41.54, та макухи соняшникової код ДКПП 10.41.41 відповідає вимогам ДСТУ 180 22000:2007 (180 22000:2005,ЮТ). Послуга по переробці соняшника на олію відповідає коду ДКПП 10.41, так як включає виробництво олії соняшникової та макухи одночасно.

Виробничі та складські приміщення належать ТОВ «Агроком Нова Водолага» на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Індексний номер: 46961241 від 04.11.15. Загальна площа приміщень для виробництва олії складає 360 м. кв. (маслоцех, котельня, склад готової продукції для зберігання олії соняшникової, склад для зберігання макухи соняшникової). Складські приміщення відповідають правилам та технічним умовам, необхідним для зберігання зерна та продуктам його переробки, що встановлені Технічним регламентом зернового складу, затвердженим наказом Мінагрополітики України від 15.06.04 №228, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.07.04 за №835/9434. Підприємство має сертифікат відповідності послуг із зберігання зерна і продуктів переробки №6421, виданий 17.10.13 Державною інспекцією сільського господарства України.

За даними бухгалтерського обліку загальна вартість основних засобів складає 28 469,01 тис. грн.

Станом на 01.01.18 чисельність працюючих в ТОВ «Агроком Нова Водолага» становить 122 осіб, в тому числі виробничий персонал: майстер зміни, оператор механізованих і автоматизованих складів, апаратник сушильної установки, машиніст шеретувальних установок, пресувальник, фільтрувальник та інші (копія штатного розпису додається).

На підприємстві знаходиться акредитована лабораторія, яка має свідоцтво про відповідність системи вимірювань вимогам ДСТУ 180 10012:2005 №01-0081/2016 від 11.08.16, видане Державним підприємством «Харківський регіональний науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

ТОВ «Агроком Нова Водолага» переробляє як власну сировину, так і сировину надану на давальницьких умовах.

ТОВ «Агроком Нова Водолага» уклало договори про переробку насіння соняшника з ПП «ЛІГА А» (договір №0309-01 від 03.09.12) та ПП «Мечніково» (договір №020801 від 02.08.17), відповідно до яких замовники передають ТОВ «Агроком Нова Водолага» давальницьку сировину - насіння соняшника для переробки на олію соняшникову та макуху соняшникову.

Підприємство здійснює переробку наданої сировини в готову продукцію - олію соняшникову нерафіновану, відповідно до вимог ДСТУ 4492-2005 (олія соняшникова нерафінована, невиморожена пресова першого ґатунку), та макуху соняшникову відповідно до вимог ГОСТ 80-96. Право власності на готову продукцію належить замовникам (ПП «ЛІГА А», ПП «Мечніково»).

Документом, що підтверджує виконання зобов`язань сторонами по вказаних вище договорах, є Акт виконаних робіт, який оформляється останнім днем місяця, в якому були надані послуги по переробці і повинен бути підписаний сторонами не пізніше 5-го числа місяця, наступним за звітним.

У грудні 2017 року ТОВ «Агроком Нова Водолага» надавало послуги по переробці соняшника на олію соняшникову та макуху соняшникову ПП «Ліга А» та ПП «Мечніково». Згідно з умовами вищевказаних договорів відходи, отримані в процесі переробки сировини, залишаються на ТОВ «Агроком Нова Водолага».

Як вже зазначалось вище, відходами виробництва по переробці соняшника є лушпиння соняшникове, яке оприбутковується на склад підприємства та переробляється в цеху грануляції на паливні гранули з лушпиння соняшника (пелет). З цеху грануляції вироблена готова продукція передається на основний склад ТОВ «Агроком Нова Водолага» з метою подальшої реалізації контрагентам відповідно до укладених договорів.

Зважаючи на те, що ТОВ «Агроком Нова Водолага» є сільськогосподарським виробником, а отже займається самостійним виробництвом сільськогосподарської продукції, у т.ч. олії соняшникової, паливних гранул з лушпиння соняшника, обсяг постачання продукції ТОВ "Агроком Нова Водолага" за кодом УКТ ЗЕД 1404 не може відповідати обсягу придбання продукції за цим же кодом.

На підтвердження реальності здійснення господарської діяльності позивачем надано: підставі договор поставки №3011-01 від 30.11.17, укладеного між ТОВ «Агроком Нова Водолага» та ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ-УКРАЇНА». Відповідно до умов договору ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ-УКРАЇНА» здійснило попередні оплати за товар - на суму 201 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 33 500,00 грн.) та на суму 100 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 16 666,67 грн.) відповідно. На отримані попередні оплати були виписані податкові накладні №13 від 08.12.17 та №15 від 14.12.17. На момент звернення Позивача з поясненнями та документами до ДФС України ТОВ «Агроком Нова Водолага» вже були проведені відповідно до умов договору поставки соняшника у кількості 110,94 т. на загальну суму 108 721,38 грн., у т. ч. ПДВ - 18 300,22 гри., що підтверджується наступними первинними документами: видатковими накладними №812-01 від 08.12.17, №1312-01 від 13.12.17, №1912-01 від 19.12.17, №2212-01 від 22.12.17, №1801-01 від 18.01.18, товарно- транспортними накладними: №0812-01 від 08.12.17, №0812-01 від 13.12.17, №1912-01 від 19.12.17, №2212-01 від 22.12.17, №1801-01 від 18.01.18, Специфікаціями до договору №3011-01 від 30.11.17 №6 від 08.12.17, №7 від 13.12.17, №8 від 19.12.17, №9 від 22.12.17, №10 від 18.01.18.

Первинні документи, оформлені в рамках договору поставки №3011-01 від 30.11.17 не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу положень ст. 198,201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

За результатами вказаної господарської операції за позивачем виписані та направлені на реєстрацію податкові накладні №13 від 08.12.17 та №15 від 14.12.17.

Колегія суддів вважає, що підстава зупинення реєстрації спірних податкових накладних згідно квитанцій є саме: виявлення невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1404, спростовується дослідженими судом первинними документами щодо господарських операцій позивача з його контрагентом та об`єктивно пояснюється видом діяльності позивача щодо надання послуг в сфері будівництва.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, про необґрунтованість прийнятих відповідачем рішень від 25.01.18 №572289/33001687 та від 25.01.18 №572288/33001687 про відмову в реєстрацію відповідних податкових накладних, через що позовні вимоги про скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 25.01.18 №572289/33001687 та від 25.01.18 №572288/33001687 про відмову у реєстрації податкових накладних №13 від 08.12.17 та №15 від 14.12.17, в Єдиному реєстрі податкових накладних, - підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати виписані ТОВ «Агроком Нова Водолага» податкові накладні №13 від 08.12.17р. та №15 від 14.12.17р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи N R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому та третьому випадках податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили саме рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати виписані ТОВ «Агроком Нова Водолага» податкові накладні №13 від 08.12.17р. та №15 від 14.12.17р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність позовних вимог, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року по справі № 2040/5947/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року по справі № 2040/5947/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 27.05.2019 року