Справа № 480/636/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 р. Справа № 480/636/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бартош Н.С.

суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 (суддя С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 22.03.19) по справі № 480/636/19

за позовом Головного управління ДФС у Сумській області

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "А-Муссон"

про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "А-Муссон", в якому просив суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 р. ВП № 58225911 та постанову про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 р. ВП № 58225911.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 року по справі № 480/636/19 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано ч. 3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП № 588225911, а саме: Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 16692 гривня (UAH).. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.05.2018 року Сумським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі № 818/1048/17, відповідно до вказаного виконавчого листа зобов`язано Головне управління ДФС у Сумській області підготувати та надати до відповідного органу Державної казначейської служби, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" надмірно сплачених сум податків на додану вартість у розмірі 1971945,00 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа відповідач 30.01.2019 р. відкрив виконавче провадження №58225911, шляхом прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019. У резолютивній частині вказаної постанови, окрім іншого, відповідач зазначив: Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 16692 гривня (UAH).

Також 30.01.2019 року відповідачем у цьому виконавчому провадженні була прийнята постанова про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 р., відповідно до якої, відповідач постановив стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн.

Позивач, не погодився з постановами про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 р. ВП № 58225911, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в ч. 3 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 р. ВП № 588225911, відповідач протиправно зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16692,00 грн.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності прийняття оскаржуваних постанов, оскільки державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі врегульовані правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2.06.2016 N 1404-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Аналіз положення статей 26, 27 Закону України Про виконавче провадження дає підстав для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З матеріалів справи встановлено, що 03.05.2018 року Сумським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі № 818/1048/17, відповідно до вказаного виконавчого листа зобов`язано Головне управління ДФС у Сумській області підготувати та надати до відповідного органу Державної казначейської служби, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "А-Муссон" надмірно сплачених сум податків на додану вартість у розмірі 1971945,00 грн.

30.01.2019 р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області було відкрито виконавче провадження №58225911, шляхом прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої, відповідач постановив стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн.

Таким чином колегія суддів вважає, що при прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 р. та постанови про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 р. ВП № 58225911 відповідач діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв`язку з чим погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 року по справі № 480/636/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 287, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 по справі № 480/636/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров