Справа № 826/7439/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 травня 2019 року № 826/7439/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АПК Ельміра»
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АПК Ельміра» (далі також - позивач, ТОВ «АПК Ельміра») з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ДФС України), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 15.03.2018 №612464/35697272, від 20.03.2018 №615124/35697272 і від 20.03.2018 №615123/35697272.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну №1 від 17.11.2017, яка складена ТОВ «АПК Ельміра» на адресу ТОВ «ПК «ОРІОН» на загальну суму 300 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 50 000,00 грн.; податкову накладну №1 від 29.11.2017, яка складена ТОВ «АПК Ельміра» на адресу ТОВ «ПК «ОРІОН» на загальну суму 150 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 25 000,00 грн.; податкову накладну №1 від 28.11.2017, яка складена ТОВ «АПК Ельміра» на адресу ТОВ «ПК «ОРІОН» на загальну суму 20 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 3 333,33 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач після направлення засобами електронного зв`язку податкових накладних №1 від 17.11.2017, №1 від 28.11.2017 і №1 від 29.11.2017, виписаних на адресу контрагента-покупця ТОВ «ПК «ОРІОН», для реєстрації таких в Єдиному реєстрі податкових накладних, отримав квитанції про зупинення реєстрації цих податкових накладних. Позивач стверджує, що ним у встановленому законом порядку були подані до ДФС України відповідні письмові пояснення щодо суті господарських операцій та копії підтверджуючих (первинних) документів. Проте такі пояснення та документи безпідставно не були враховані Комісією ДФС України при прийнятті рішень з питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних. Крім того, на думку позивача, ДФС України не дотримано визначеного чинним законодавством механізму блокування податкової накладної, що свідчить про протиправність прийнятих рішень про відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ «АПК Ельміра».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2018 відкрито провадження у справі №826/7439/18 за вказаним позовом ТОВ «АПК Ельміра» та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія цієї ухвали суду від 26.06.2018 разом з матеріалами позовної заяви були отримані уповноваженою особою ДФС України 04.07.2018, про що свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення. Проте у встановлений судом строк відповідач своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався та жодні відзив на позовну заяву і додаткові документи до суду не подав.

В ході розгляду справи заперечень проти розгляду вказаної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду також не надійшло, з огляду на що, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.08.2016 між ТОВ «АПК Ельміра» (як продавцем) і ТОВ «ПК «ОРІОН» (як покупцем) був укладений договір №01/08/16. За умовами п.п. 1.1, 3.1 і 3.2 цього договору продавець зобов`язується передати у власність покупця товар (устаткування та комплектуючі до обладнання для одержання рослинної олії) згідно з накладними на кожну партію, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити товар. Товар поставляється на умовах EXW-склад, вказаний продавцем згідно Інкотермс 2010. Право власності на товар переходить від продавця до покупця у момент його передачі, згідно товаросупроводжувальних документів.

Відповідно до узгодженого сторонами у ст. 2 цього договору порядку проведення розрахунків, оплата товару проводиться шляхом перерахування на рахунок покупця суми вартості товару, вказаної у відповідній специфікації до цього договору протягом 90 днів з моменту поставки. Водночас допускається передоплата. Термін поставки в цьому випадку не повинен перевищувати 180 днів з моменту поставки.

Асортимент та кількість у випадку кожної партії товарів були узгоджені сторонами в окремих специфікаціях від 17.11.2017, 29.11.2017 і 28.11.2017до договору від 01.08.2016 №01/08/16.

В рамках цього договору ТОВ «АПК Ельміра» склало та виставило ТОВ «ПК «ОРІОН» ряд рахунків-фактур від 17.11.2017 №СФ-1711-3, від 28.11.2017 №СФ-2811-1 та від 29.11.2017 №СФ-2911-2.

Вказані рахунки-фактури були повністю оплачені покупцем, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень №1638 від 17.11.2017 на суму 300 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 50 000 грн.), №1660 від 29.11.2017 на суму 150 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 25 000 грн.), №1654 від 28.11.2017 на суму 20 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 333,33 грн.), а також банківськими виписками за відповідний період.

У листопаді 2017 року відповідно ТОВ «АПК Ельміра» виписало на адресу покупця (ТОВ «ПК «ОРІОН») наступні податкові накладні:

- №1 від 17.11.2017 на суму 300 000 грн. (в т.ч. ПДВ 50 000 грн.) з номенклатурою товарів: «жаровня ЖЗУ-9», кількість 1 шт, код згідно з УКТ ЗЕД - 8419; «дробарка ДР-2», кількість 1 шт, код згідно з УКТ ЗЕД - 8479;

- №1 від 29.11.2017 на суму 150 000 грн. (в т.ч. ПДВ 25 000 грн.) з номенклатурою товарів: «редуктор Ц2У-400», кількість 2 шт, код згідно з УКТ ЗЕД - 8483;

- №1 від 28.11.2017 на суму 20 000 грн. (в т.ч. ПДВ 3 333,33 грн.) з номенклатурою товарів: «мотор-редуктор ЗМП-100», кількість 1 шт, код згідно з УКТ ЗЕД - 8501.

За наслідками надіслання зазначених податкових накладних до ДФС України засобами електронного зв`язку з метою здійснення реєстрації таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), 13.12.2017 ТОВ «АПК Ельміра» отримало електронні квитанції про те, що: документи прийнято, проте реєстрацію таких зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних №1 від 17.11.2017 відповідачем зазначено наступну: Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8419; 8483; 8501». Одночасно платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, що передбачена п. 4 цього наказу.

Керуючись ст. 201.16 Податкового кодексу України ТОВ «АПК Ельміра» направило до ДФС України електронні повідомлення за № 3 від 12.03.2018, №4 від 13.03.2018 і №5 від 13.03.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрацію якої/го зупинено, разом з поясненнями.

Відповідно до наявних у матеріалах справи роздруківок електронних повідомлень про отримання звітності від 12.03.2017 та від 13.03.2018, зазначені повідомлення були отримані ДФС України.

Як стверджує позивач разом із цими повідомленнями контролюючому органу також були надіслані копії первинних та інших документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

За результатами розгляду отриманих від ТОВ «АПК Ельміра» комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла наступні спірні у справі рішення:

- №612464/35697272 від 15.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №615124/35697272 від 20.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 29.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №615123/35697272 від 20.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 28.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В якості підстав для прийняття таких рішень у всіх випадках була вказана така: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної».

Не погоджуючись із законністю цих рішень Комісії ДФС України, платник (позивач) подав на адресу комісії ДФС України з питань розгляду скарг скарги від 20.03.2018 вих. №155, від 26.03.2017 вих. №156, від 26.03.2018 вих. №157 - разом з копіями документів.

28.03.2018, 04.04.2018 та 05.04.2018 Комісія ДФС України прийняла рішення за №29715/35697272, №32463/35697272 і №32654/35697272 відповідно, якими відмовила у задоволенні скарг позивача, та відповідно у реєстрації податкових накладних.

Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

За приписами пп. 14.1.60 п. 14 ст. 14 ПК України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, є Державна фіскальна служба України.

За змістом норм пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України (у редакції чинній до 1 січня 2018 року, тобто на момент зупинення реєстрації податкових накладних позивача), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Критерії) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/0621 та втратив чинність з 25.05.2018).

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 6 Критеріїв (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті, розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1 пункту 6 Критеріїв та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням ПН/РК, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої ПН/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої НП/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

При цьому, затверджений Вичерпний перелік містить окремі переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, для кожного підпункту пункту 6 Критеріїв.

Згідно з п. 2 Вичерпного переліку письмові пояснення та копії документів, зазначені у ньому, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Проаналізувавши зміст наявної у матеріалах справи копії роздруківки електронних квитанцій від 13.12.2017 щодо зупинення реєстрації податкових накладних суд встановив, що контролюючий орган сформував висновок про відповідність таких податкових накладних позивача критеріям, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

Тобто, в даному випадку фіскальним органом у квитанціях від 13.12.2017 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв №567. Між тим, пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. У свою чергу визначення фіскальним органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що наведена в текстах його постанови від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, ухвал від 28.02.2019 у справі №803/920/18, від 01.02.2019 у справі №810/3938/18 щодо відмови у відкритті касаційного провадження. Зокрема, під час перегляду в касаційному порядку аналогічної категорії адміністративної справи Верховний Суд зазначив наступне: можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у розглядуваних квитанціях від 13.12.2017 фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (а саме: п. 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (у контексті того, що п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Крім того надаючи оцінку змісту наведеним у квитанціях критеріям, а саме: «виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8419», «виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8483» і «виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8501», суд зазначає, що: по-перше, таке формулювання не відповідає жодному з критеріїв визначених у п. 6 Критеріїв; а по-друге, обставини щодо невідповідності у ТОВ «АПК Ельміра» обсягів придбаних товарів перед їх реалізацією покупцю за відповідними номенклатурами та/або нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «ПК «ОРІОН» відповідачем жодними документальними доказами не підтверджені.

Відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 №190 (що діяла до 22.03.2018) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З контексту наведених вище норм права можна дійти висновку, що рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Проте, як видно з текстів оспорюваних у межах даної справи рішень Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, останні не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації податкових накладних. А саме, в цих рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію тієї чи іншої податкової накладної. Як наслідок такі рішення відповідача не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що породжує їх неоднозначне трактування, та в свою чергу вплинуло на можливість реалізації платником податків (позивачем) права або виконання ним обов`язку з виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Як свідчать наявні у справі матеріали та не було спростовано відповідачем, ТОВ «АПК Ельміра» 12.03.2018 та 13.03.2018 були надані фіскальному органу вичерпні пояснення щодо суті та специфіки вчинених господарських операцій, згідно яких були виписані заблоковані податкові накладні, а також копії підтверджуючих первинних документів по операціях з реалізації товарів. Зокрема, у текстах своїх пояснень платник пояснив, що всі податкові накладні були складені та виписані на адресу покупця товарів - ТОВ «ПК «ОРІОН» в рамках договору поставки №01/08/16 від 01.08.2016, за наслідками першої події - отримання від покупця сум передоплати за товар. При цьому, поставка термін поставки за наведеної умови становив у межах 180 днів з моменту отримання передоплати.

В ході розгляду справи в суді відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростував жодними документальними доказами твердження позивача про те, що ним на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом (ТОВ «ПК «ОРІОН»), були направлені до контролюючого органу пояснення та документи, достатні для прийняття позитивних рішень про реєстрації податкових накладних №1 від 17.11.2017, №1 від 28.11.2017 і №1 від 29.11.2017.

Таким чином, з огляду на наявність у матеріалах справи передбачених чинним законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, достовірність яких не була спростована відповідачем та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, а також з урахуванням вище наведених висновків суду, суд вважає, що Комісія ДФС України не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №1 від 17.11.2017, №1 від 28.11.2017 і №1 від 29.11.2017. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що рішення Комісії ДФС України №612464/35697272 від 15.03.2018, №615123/35697272 від 20.03.2018 і №615124/35697272 від 20.03.2018 про відмову у реєстрації таких податкових накладних є протиправними.

В ході судового розгляду даної справи жодна із сторін не надала суду документальних доказів скасування цих рішень Комісії ДФС України у досудовому порядку, а тому суд приходить до висновку щодо їх чинності.

В силу норм ч. 1 і 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено, що права та інтереси позивача були порушенні в результаті прийняття Комісією ДФС України рішень №612464/35697272 від 15.03.2018, №615123/35697272 від 20.03.2018 і №615124/35697272 від 20.03.2018 про відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ «АПК Ельміра», то суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Щодо правомірності заявленої позивачем вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію податкових накладних №1 від 17.11.2017, №1 від 28.11.2017 і №1 від 29.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про необхідність скасування рішень Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання відповідача вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача.

Положеннями п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивача, шляхом зобов`язання ДФС України зареєструвати податкових накладних №1 від 17.11.2017, №1 від 28.11.2017 і №1 від 29.11.2017 датами їх отримання (тобто, 12.12.2017), що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до тексту поданої позовної заяви, позивачем у межах спору заявлено три основні позовні вимоги немайнового характеру (а саме - про визнання протиправними та скасування трьох рішень суб`єкта владних повноважень), решта заявлених позовних вимог зобов`язального характеру в розумінні п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу є похідними. При цьому, як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 07.05.2018 №462 та від 05.06.2018 №555 ТОВ «АПК Ельміра» під час звернення до суду з цим позовом сплатило судовий збір у загальній сумі 7 048 грн. Таким чином, при подані цієї позовної заяви до адміністративного суду позивачем було зайво сплачено судовий збір у сумі 1 762 грн.

У зв`язку з цим суд вказує про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат у розмірі 5 286 грн.

Що стосується решти сплаченої позивачем при поданні цього позову суми коштів (1 762 грн.) в оплату судового збору, то вони можуть бути повернуті позивачу в порядку, визначеному Порядком повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 р. за №1650/24182.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Ельміра» (, адреса: 03124, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 10) до Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №612464/35697272 від 15.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №615124/35697272 від 20.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 29.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №615123/35697272 від 20.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 28.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати складені Товариством з обмеженою відповідальністю «АПК Ельміра» () податкові накладні №1 від 17.11.2017, №1 від 28.11.2017, №1 від 29.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх отримання, а саме - 12.12.2017.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «АПК Ельміра» (, адреса: 03124, м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 10) документально підтверджені судові витрати у розмірі 5 286 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок