Справа № 420/2077/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2077/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши у порядку письмового справдження справу за адміністративним позовом Ізмаїльського Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по виконавчому провадженню №58356346 від 12.02.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.01.2019 року у виконавчому провадженні №58099523, якою стягнуто з управління виконавчий збір розмірі 16692,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення суду на підставі якого було відкрито виконавче провадження виконано управлінням в добровільному порядку до моменту винесення постанови про відкриття ВП 58356346. Виконавчий лист №502/1691/17, виданий 05.12.2018 року, яким зобов`язано управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2016 року про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п.«д» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням окреслених у Рішенні висновків, та правової оцінки суду виконано в повному обсязі. Розглянуто заяву Владикіна К ОСОБА_2 , №1532 від 29.11.2016 року та прийнято Рішення №401 від 30.11.2018 року «Про відмову у призначенні пенсії». Загальний стаж роботи Владикіна ОСОБА_3 складає 31 рік 17 днів. Відповідно до п.«д» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» необхідно мати 12 років 06 Місяців стажу роботи на пільговій посаді, але Комісією з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах підтверджено лише 10 років-10 місяців 20 днів такої роботи. РішенняОдеського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року по справі №502/1691/17 набрало чинності 05.11.2018 року. Ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 року на адресу управління надійшла 13.11.2018 року. В листопаді 2018 року рішення суду, що набрало чинності по справі №502/1691/17 опрацьовано та винесено Рішення №401 від 30.11.2018 року про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю належним чином підтвердженого пільгового стажу роботи. З вказаних підстав позивач вважає, що постанова старшого державного виконавця ВП №58356346 від 12.02.2019 року є незаконною, оскільки судове рішення по справі №502/1691/17 виконане в повній мірі та у відповідності до діючих норм законодавства, тобто розглянуто повторно заяву ОСОБА_1 . від 29.11.2016 року про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням окреслених у Рішенні висновків та правової оцінки суду.

Представником відповідача 22.05.2019 року надано до суд відзив на позовну заяву (а.с.67-71), в якому представник зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області з 12.02.2019 року перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №502/1691/17, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 05.12.2018 року. Державним виконавцем 12.02.2019 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Ізмаїльського об`єднаного УПФУ Одеської області. При цьому, 22.02.2019 року до відділу надійшов лист від боржника, згідно з яким встановлено, що заяву стягувача вдруге розглянуто та рішенням Ізмаїльського об`єднаного УПФУ в Одеській області від 30.11.2018 року №401 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю належним чином підтвердженого пільгового стажу роботи. Відповідач зазначає, що законом чітко визначено стягнення виконавчого збору одразу з відкриттям виконавчого провадження. Державний виконавець приймаючи постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн за виконавчим провадження №58356346 від 12.02.2019 року діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень, а доводи позивача щодо відсутності підстав для винесення такої постанови є необґрунтованими та спростовуються чинним законодавством та матеріалами виконавчого провадження. Оскільки, рішення виконано до відкриття виконавчого провадження, тому виконавчий збір не підлягає стягненню.

Ухвалою суду від 20.05.2019 року відкрито провадження у справі.

Представником позивача 27.05.2019 року до суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, проте в судове засідання 27.05.2019 року не з`явився.

Враховуючи відсутність потреби щодо заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року по справі №502/1691/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Західно-Чорноморського басейного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, Державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови в призначенні пенсії від 10.03.2017р. №13, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про відмову в призначенні пенсії від 10.03.2017р. №13 та зобов`язано Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2016 року щодо призначення йому пенсії за віком за вислугу років відповідно до п.«д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням окреслених у Рішенні висновків, та правової оцінки суду. (а.с.15-20).

Вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду набрало законної сили 05.11.2018 року.

На виконання рішення суду, Ізмаїльським об`єднаним УПФУ Одеської області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 29.11.2016 року щодо призначення йому пенсії за віком за вислугу років відповідно до п.«д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За результатами повторного розгляду заяви Владикіна Костянтина ОСОБА_4 , Ізмаїльським об`єднаним УПФУ Одеської області 30.11.2018 року прийнято Рішення №401, яким ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п.«д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.13).

Поряд з цим, 08.02.2019 року Владикін К.Б, звернувся до ГТУЮ в Одеській області із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №502/1691/17 (а.с.77).

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В., 12.02.2019 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58356346 на виконання виконавчого листа по справі №502/1691/17, якою зобов`язано Ізмаїльське об`єднане УПФУ Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2016 року щодо призначення йому пенсії за віком за вислугу років відповідно до п.«д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням окреслених у Рішенні висновків, та правової оцінки суду та п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 16692 грн. (а.с.79-80).

Вказана постанова направлена на адресу Ізмаїльського об`єднаного УПФУ Одеської області та 19.02.2019 року отримана адресатом (а.с.7).

У відповідь на прийняту постанову, Ізмаїльським об`єднаним УПФУ Одеської області 21.02.2019 року за №1669/11 направлено листа на адресу Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, в якому останній зазначає, що в листопаді 2018 року рішення суду, що набрало чинності по справі №502/1691/17 опрацьовано Ізмаїльським об`єднаним УПФУ Одеської області та прийнято Рішення №401 від 30.11.2018 року про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю належним чином підтвердженого пільгового стажу роботи. Відповідно до п, «д» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» необхідно мати 12 років 06 місяців стажу роботи на пільговій посаді, але Комісією з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах підтверджено лише 10 років 10 місяців 20 днів такої роботи (а.с.12).

Тобто, вказаним листом Ізмаїльське об`єднане УПФУ Одеської області повідомило відповідача про виконання рішення суду по справі №502/1691/17.

За таких обставин, позивач вважає, що ним виконано рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою одночасно стягнуто з позивача виконавчий збір, а тому така постанова підлягаю скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів, постанов судів у адміністративних справах, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, тощо (п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Отже, з аналізу вищезазначеного вбачається, що обов`язком держаного виконавця при відкритті виконавчого провадження є зазначення стягнення з боржника суми виконавчого збору в розмірі встановленому ст.27 цього Закону.

Тобто, стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07.03.2018 року по справі №750/7624/17.

Отже, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ Одеській приймаючи постанову №58356346 від 12.02.2019 року про відкриття виконавчого провадження та стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн діяв правомірно.

При цьому, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Водночас, ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що 19.04.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.Г. прийнято постанову про закриття виконавчого провадження №58356346 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що виконавчий збір з урахуванням ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» не стягується (а.с.88-89).

Отже, виконавчий збір, який зобов`язано стягнути з позивача за постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В., від 12.02.2019 року про відкриття виконавчого провадження №58356346 не підлягає стягненню так, як рішення суду виконано боржником в повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ Одеській області Коренюк О.В., від 12.02.2019 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №58356346, якою стягнуто з Ізмаїльського об`єднаного УПФУ Одеської області виконавчий збір розмірі 16692 грн. не порушує прав позивача.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Ізмаїльського Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по виконавчому провадженню №58356346 від 12.02.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (, 68609, Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Кишинівська, 46);

Відповідач: Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, 65091, м.Одеса, вул.Разумовського, 37).

Суддя П.П.Марин

.