Справа № 440/1366/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1366/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1366/19 за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідач, Кременчуцьке ОУПФ) , в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати їй пенсії за період з червня 2018 по липень 2018 включно, а також зобов`язати відповідача виплатити всю заборгованість.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача щодо призупинення виплати пенсії у спірний період, як внутрішньо переміщеній особі, внаслідок чого було порушено конституційне право особи на соціальний захист та право на своєчасне отримання соціальних виплат, які є основним джерелом існування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

15.05.2019 до суду від Кременчуцького ОУПФ надійшов відзив на позов. Відповідач пояснює, що заборгованість з виплати пенсії позивачу обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України за умови відповідного фінансування. Зауважує, що вимога позивача щодо проведення виплати пенсії звернена до неналежного відповідача, оскільки в Полтавській області виплата пенсій здійснюється Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління ПФУ в Полтавській області (а.с. 37-39).

Позивач правом на подачу відповіді на відзив не скористалася.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Повний текст судового рішення складений лише 27.05.2019 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці до 24.05.2019.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), має статус внутрішньо переміщеної особи з території проведення антитерористичної операції.

Згідно з довідкою від 16.07.2018 НОМЕР_2 ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с. 24), фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

09.08.2018 ОСОБА_1 подала до Кременчуцького ОУПФ заяву щодо отримання пенсії за місцем фактичного проживання після переведення виплати пенсії з м. Вугледар Донецької області (а.с. 90).

Рішенням міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 14.08.2018 ОСОБА_1 призначено пенсію з дати припинення за попереднім місцем реєстрації (а.с. 101).

Згідно з листом Кременчуцького ОУПФ від 03.01.2019 №58/07-14 (а.с. 27-28) пенсійну справу ОСОБА_1 було прийнято на облік з 01.06.2018 з часу припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання, виплату пенсії здійснено з серпня 2018 року. Доплату за червень 2018 року та липень 2018 року нараховано, але не виплачено. Повідомлено, що сума доплати з червня 2018 року по липень 2018 року (за минулий період) обліковується та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із фактом невиплати як внутрішньо переміщеній особі заборгованості по пенсії за період з 01.06.2018 по 31.07.2018, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (надалі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).

Частиною третьою статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як видно з рішення міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 14.08.2018 (а.с. 101) пенсію ОСОБА_1 призначено з дати припинення за попереднім місцем реєстрації.

Відповідно до супровідного листа №45 Волноваського ОУПФ, виплату пенсії за віком ОСОБА_1 здійснено по 31.05.2018 (а.с. 87).

Згідно з витягами з підсистеми призначення та виплати пенсії від 20.08.2018 та від 30.08.2018, пенсію ОСОБА_1 призначено з 01.06.2018 по 30.06.2018 у розмірі 1373,00 грн та з 01.07.2018 в розмірі 1435,00 грн довічно (а.с. 89, 100).

За інформацією Кременчуцького ОУПФ суми коштів, які не виплачені за червень - липень 2018 року обліковуються та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України за умови відповідного фінансування.

Відповідно до пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Судом з`ясовано, що окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам чинним законодавством станом на момент розгляду справи не передбачено.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відсутність законодавчого врегулювання окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам не може ставити в залежність право особи на отримання пенсії, як єдиного джерела існування цієї особи.

Так само і відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для звільнення держави від виконання зобов`язання щодо виплати пенсії особі.

Твердження Кременчуцького ОУПФ про те, що вказане Управління не проводить виплату пенсій, оскільки дана функція належить Управлінню з координації та контролю за виплатою пенсій при ГУ ПФУ у Полтавській області суд відкидає, як безпідставне, з урахуванням наступного.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486, територіальне управління відповідно, до покладених на нього завдань, зокрема: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та Фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509.

Оскільки ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Кременчуцькому ОУПФ, то саме це Управління має виплачувати пенсію позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд визнає протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 31.07.2018 та вважає за необхідне зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити виплату заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 31.07.2018, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за період з 01.06.2018 по 31.07.2018.

Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) здійснити виплату заборгованості ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за період з 01.06.2018 по 31.07.2018, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун