Справа № 630/830/16-а
Суддя: Дем'яненко І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/830/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2019 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем`яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС України та в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України Черкунова Віталія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області як адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року, прийняту виконуючим обов`язки начальника Херсонської митниці ДФС України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та провадження в справі про порушення митних правил закрити за відсутністю в його діях ознак порушення митних правил.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що в серпні 2015 року Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області була встановлена невідповідність номеру кузову автомобіля «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1 , яким він керував, з номером кузову, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . В ході перевірки ним було надано інше свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 DR НОМЕР_4 НОМЕР_5 , відповідно до якого номер кузову співпав з номером кузову на транспортному засобі. В ході перевірки також з`ясувалось, що автомобіль «Mersedes-Benz Vito 108» був ввезений на митну територію України 27 серпня 2014 року громадянською Польщі ОСОБА_2 у режимі тимчасового ввезення строком на 1 рік в зоні діяльності Львівської митниці ДФС. Після цього, матеріали перевірки були надіслані з Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області до Херсонської митниці ДФС. Начальником митниці у відношенні нього була винесена постанова № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 556135,62 грн., що дорівнює 300% несплаченої суми митних платежів, за вчинення порушення, передбаченого ст. 485 МК України. Але з такою постановою він не погоджується та вважає незаконною з тих підстав, що він лише використовував кузов транспортного засобу, тому не міг знати про те, хто саме та в якому режимі ввіз транспортний засіб на територію України. Як наголошує позивач, у нього не було прямого умислу на вчинення будь-яких порушень митних правил, оскільки він не був ані власником вказаного вище транспортного засобу, ані особою, відповідальною за дотримання митного режиму. Від так він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та не може нести відповідальність за правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, в своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені в позові, та наголошували на тому, що позивач не знав і не міг знати, що покупав кузов від автомобіля без достатніх правових підстав. В якості доповнення позивач ОСОБА_1 пояснив, що свого часу придбав у власність автомобіль «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1 , у непридатному для використання стані після пожежі. Він вирішив відновити цей автомобіль та придбав спочатку двигун, а потім ще й кузов у відповідній комплектації. Коли йому привезли кузов від автомобіля «Mersedes-Benz Vito 108», була наявна декларація про законне перебування автомобіля на території України. На його прохання в автомайстерні у цей кузов встановити приданий раніше двигун. Він лише почепив на новий автомобіль номерні знаки НОМЕР_1 від згорілого автомобіля, але під час перетину у Херсонській області адміністративного кордону в Кримом у нього цей автомобіль вилучили.

Відповідачі - Херсонська митниця ДФС України та в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились. Але від представника Херсонської митниці ДФС Козюберди В.В. надійшли письмові заперечення проти позову, в яких він просив відмовити задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. 15 вересня 2015 року до Херсонської митниці ДФС з Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області надійшли матеріали щодо перевірки законності перебування на митній території України автомобіля «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1 , з підстав невідповідності номерів шасі на автомобілі та у свідоцтві про реєстрацію ТЗ. При здійсненні перевірки було з`ясовано, що транспортний засіб «Mersedes-Benz Vito 108», з реєстраційним номером НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 , був ввезений на митну територію України 27 серпня 2014 року громадянкою ОСОБА_2 у режимі «тимчасове ввезення строком на 1 рік» в зоні діяльності Львівської митниці ДФС. Серед матеріалів, які надійшли з Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області, були письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він придбав у свого знайомого кузов автомобіля «Mersedes-Benz Vito», привезений з Польщі, з метою використання його у відновленні власного автомобіля. Але жодних дій ним, ОСОБА_1 , на проведення митних процедур, пов`язаних з придбанням кузову автомобіля, не було проведено. Такі дії позивача ОСОБА_1 , як зазначив представник відповідача у письмових запереченнях, містять ознаки порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України. Саме це слугувало підставою для складання у відношенні ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 20 листопада 2015 року, та в подальшому винесення постанови № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року про накладення штрафу. Наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, полягає в тому, що відповідальність наступає за використання товару, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку із якими надано такі пільги. Те, що позивач використовував кузов транспортного засобу, ввезеного з Польщі іншою особою, підтверджується його письмовими поясненнями, наданими на ім`я начальника Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 27 серпня 2014 року через митний пост Львівської митниці ДФС громадянкою-нерезидентом Rogalska Mariola (Республіка Польща) на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування строком до 1 року було ввезено автомобіль «Mersedes-Benz V 220» (VIN-номер НОМЕР_7 ), що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Республіки Польща за державним номером ОСОБА_5

Власником вказаного автомобіля є громадянка Республіки Польща - Rogalska Mariola, що підтверджується технічним паспортом польського зразка SERIA DR/ НОМЕР_5 .

11 липня 2015 року автомобіль «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби на КПВВ «Чонгар» через невідповідність номеру шасі на автомобілі НОМЕР_7 з номером шасі НОМЕР_8 , зазначеним у свідоцтві СХХ НОМЕР_9 про реєстрацію транспортного засобу. Така невідповідність номерів шасі була виявлена після пред`явлення водієм ОСОБА_1 одразу двох документів: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 на автомобіль «Mersedes-Benz Vito 108», державний номер НОМЕР_1 , та технічного паспорту НОМЕР_11 на автомобіль «Mersedes-Benz V 220» з державним номером НОМЕР_6 , виданого Республікою Польща. Повідомлення про виявлення ознак правопорушення було надіслано начальником відділу прикордонної служби «Чонгар» за вих. № 1491 від 12 липня 2015 року на адресу Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області.

В ході проведення працівниками Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області перевірки Куріпка О.А. надав пояснення, що кузов автомобіля «Mersedes-Benz V 220», який був привезений з Польщі, він купив у свого знайомого з метою встановити його на власний автомобіль, що згорів внаслідок пожежі. Про проведену перевірку та з`ясовані обставини працівниками Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області було поінформовано Херсонську митницю ДФС.

20 листопада 2015 року уповноваженою посадовою особою Херсонської митниці ДФС відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол № 0709/50800/15 за ст.485 Митного кодексу України про порушення митних правил

За результатами розгляду справи про порушення митних правил в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України Черкуновим В.І. прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року, якою визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 556135,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

При цьому, згідно ст. 284 МК України, п. 206.7 ст. 206, п. 213.3.3. ст. 213 Податкового кодексу України, до таких транспортних засобів за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V, главою 18 Митного кодексу України, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом, податком на додану вартість та акцизним податком.

За змістом п. 30.1, п. 30.9 ст. 30 Податкового кодексу України, передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі є податковою пільгою. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Ч. 4 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Позивач ОСОБА_1 стверджував, що придбав кузов автомобіля «Mersedes-Benz V 220» № НОМЕР_7 , та не мав змоги дізнатися про те, хто саме та в якому порядку ввіз цей автомобіль на митну територію України. Але наявність у його розпорядженні технічного паспорту НОМЕР_11 на автомобіль «Mersedes-Benz V 220», шасі № НОМЕР_7 , з державним номером НОМЕР_6 , вказує на те, що він отримав його в момент придбання цього автомобіля та мав змогу перед укладанням угоди про купівлю дізнатися про власника автомобіля, країну походження цього автомобіля, та у разі виникнення сумнівів, відмовитися від його придбання.

Позивач особисто не ввозив вказаний автомобіль та не спростував намір використовувати цей транспортний засіб в особистих цілях.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови митниці) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, в силу ч.1 ст.467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2015 року на КПВВ «Чонгар» був зупинений автомобіль Мерседес Бенс Віто 108 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 номери техпаспорта, якого не співпадають з номерами агрегатів автомобіля.

Відповідно до висновку Генічевського РВ УМВС України в Херсонській області за результатами розгляду матеріалу ЖЕО № 4170 від 11 липня 2015 року подальшу перевірку припинено та направлено матеріали до Херсонської митниці для прийняття рішення згідно митного законодавства.

Натомість майже через три місяці, а саме 20 листопада 2015 року уповноваженою посадовою особою Херсонської митниці ДФС за даним фактом відносно позивача ОСОБА_1 № 0709/50800/15складено протокол про порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України.

За результатами розгляду справи про порушення митних правил в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України Черкуновим В.І. прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року, якою визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 556135,62 грн.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Таким чином порушення ОСОБА_1 митних правил виявлено саме 11 липня 2015 року.

Тому суд приходить до висновку, що стягнення, передбачене ч.1 ст.485 МК, накладено 28 січня 2016 року на позивача поза межами строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Крім того, позивач посилається на те, що митна вартість автомобіля, з якої розраховується сума митних платежів, а також розмір штрафу, визначена не правильно.

Відповідно до частини 4 статті 296 Митного кодексу України у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття органом доходів і зборів митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Разом з тим, необхідно ретельно перевірити нормативний підхід та правильність арифметичного розрахунку застосованої до позивача штрафної санкції, яка передбачена спірною у даній справі постановою.

До аналогічно висновку, дійшов Верховний Суд під час розгляду аналогічної справи - постанова від 24 квітня 2018 справа №331/2608/17.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні відомості щодо вартості придбаного позивачем кузову відповідного автомобіля в нерезидента. Тобто, за змістом протоколу та письмових заперечень вбачається, що позивач придбав деталь не розмитненого автомобіля: кузов та/або шасі. Згідно постанови, вбачається що позивач придбав кузов. Оскільки розмір штрафних санкцій безпосередньо залежить від суми належної до сплати суми митних платежів, то важливо перевірити розрахунок суми штрафу.

Так, відповідно до службової записки Відділу адміністративних митних платежів та митно-тарифного регулювання Херсонської митниці ДФС від 19 листопада 2015 року № 25/421-с, загальна суму митних платежів, яка підлягала б сплаті при проведенні 28 серпня 2015 року митного оформлення транспортного засобу «Mersedes-Benz V 220», враховуючи технічні характеристики, вказані у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, складає 185378,54 грн., в тому числі: ввізне мито 8900,05 грн.; додатковий імпортний збір 4450,02 грн.; акциз 126298,64 грн.; ПДВ 45729,83 грн.

Згідно із вимогами Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, які затверджені Наказом Державної митної служби № 1118 від 17.11.2005 (далі - Правила) митне оформлення кузовів та шасі за кодами 87.06 та 87.07 згідно з УКТЗЕД, що ввозяться громадянами для вільного використання, здійснюється як митне оформлення зібраних ТЗ з урахуванням максимального об`єму циліндрів двигунів, що серійно встановлювалися на марках таких автомобілів відповідного року їх випуску.

Інших документів на підтвердження розрахунків суми штрафу не надано, тому суду позбавлений томливості перевірити правильність розрахунку .

Згідно із Законом України «Митний тариф України (розділи XVII - XXI)» №2371-III від 05.04.2001 до групи 87 відносяться засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання. До товарної групи 8706 00 віднесено, - шасі з установленими двигунами для автомобілів товарних позицій 8701 - 8705; до товарної групи 8707, - кузови (включаючи кабіни) для моторних транспортних засобів товарних позицій 8701 - 8705.

Надаючи буквального аналізу вказаним положенням, суд приходить до висновку, що митним платежам, в даній справі, підлягають обкладенню кузов разом із шасі, як невід`ємні частини одного автомобіля.

Поряд з тим, в ході судового розгляду встановлено, що позивач придбав саме кузов автомобіля, а не кузов та шасі, які підлягають обкладенню митними платежами.

Тобто, за відсутності належних доказів, які підтверджують факт придбавання позивачем кузова разом із шасі ввезеного нерезидентом автомобіля на територію України, не можливо здійснити вірний обрахунок штрафної санкції, застосованої до позивача, базою для вирахування якої служить сума митних платежів.

При цьому згідно із статтею 271 Митного кодексу України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 276 Митного кодексу України платниками мита є: особа, на яку покладається обов`язок дотримання вимог митних режимів, які передбачають звільнення від оподаткування митом, у разі порушення таких вимог; особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).

Положеннями статті 277 Митного кодексу України передбачено, об`єктами оподаткування митом, серед інших, є товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами;

Згідно із приписами пункту 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита (у відсотках до встановленої бази оподаткування, стаття 280 Митного кодексу України), є митна вартість товарів.

З урахуванням цього, слід зазначити, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як установлено судами і не заперечується відповідачами, спірною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 556135 грн. 62 коп. Зазначена сума визначена митним органом із розрахунку митної вартості транспортного засобу, ввезеного нерезидентом на територію України в спрощеному режимі, кузов якого, як встановлено у цій постанові, придбав позивач. Зокрема, визначено, що загальні митні платежі, які мали бути сплачені позивачем складають 185378 грн. 54 коп., в тому числі: ввізне мито - 8900 грн. 05 коп.; додатковий імпортний збір - 4450 грн. 02 коп., акциз 126298 грн. 64 коп.; ПДВ - 45729 грн. 83 коп.

Судом достовірно встановлено, що не спростовано відповідачем у встановленому порядку, ОСОБА_1 придбав кузов автомобіля для заміни, але встановити у кого фактично він був придбаний та його вартість в ході судового розгляду не вдалося можливим.

Відповідно до ухвали суду від 26 лютого 2019 року у відповідача витребувано інформацію стосовно того, на підставі яких документів та у який спосіб була визначена сума митних платежів, яка б підлягала сплаті при проведенні митного оформлення автомобіля. Проте ухвала суду саме в цій частині виконана не була.

Таким чином, відповідач, в порушення приписів ст. 77 КАС України не надав суду достатніх доказів на підтвердження своєї позиції та які б могли спростувати доводи позивача.

Стаття 529 Митного кодексу України передбачає порядок оскарження постанов у справах про порушення митних правил. Постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 528 Митного кодексу України визначено особливості розгляду судом справ про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил розглядається суддею одноособово.

Статтею 530 Митного кодексу України передбачено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Розгляд даних справ здійснюється з визначеними особливостями в порядку КУпАП.

Відповідно до ч.1, 3ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ч.2ст.33 КУпАПпри накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статті 531Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не про відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, що є підставою для скасування постанови.

Відповідно до п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, що не спростовано відповідачами в судовому засіданні за допомогою наданих суду доказів і є підставою для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 139, 229, 241-243, 286 КАС України,ст.ст. 469, 485, 495, 501, 528, 529,531МК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС України та в.о. начальника Херсонської митниці ДФС України Черкунова Віталія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника Херсонської ї митниці ДФС Черкунова Віталія Івановича від 28 січня 2016 року в справі про порушення митних правил № 0709/50800/15, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 556 135,62 грн.

Провадження по справі про порушення митних правил № 0709/50800/15 від 28 січня 2016 року, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного Кодексу України -закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30 травня 2019 року

Суддя (підпис) І.В. Дем`яненко