Справа № 320/6570/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2019 року №320/6570/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 перерахунок пенсії військовослужбовця у розмірі 70% грошового зобов`язання, виходячи із щомісячних додаткових видів грошового зобов`язання, які зазначені у довідці №88 від 13.08.2018 та довідці №172 від 27.08.2018, з урахуванням грошового атестату №24, виданих Головним управінням ДСНС України у Київській області, а саме:

- надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, у сумі 4 312,50 грн;

- надбавки за виконання особливо важких завдань у сумі 12 075,00 грн;

- премії у сумі 98 730,00 грн;

- надбавки за особливості проходження служби у сумі 2 396,80 грн;

- доплати за службу у нічний час у сумі 770,77 грн

- компенсації за відпустки у сумі 12 405,39 грн;

- матеріальної допомоги (матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) у сумі 26 989,47 грн;

- вихідної допомоги при звільненні у сумі 115 783,64 грн,

шляхом їх ділення на показник 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням та виплачувати у відповідному розмірі у подальшому, починаючи з 27.04.2018, з урахуванням виплачених сум.

В обгнрунтування таких вимог позивач зазначив, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення є протиправними та необгрунтованими, оскільки що виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, а також, з урахуванням того, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, позивач має право на перерахунок пенсії з підстав зазначених вище.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що оскільки розмір посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років не змінились, інші виплати не носять постійного характеру, то немає підстав для включення їх до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії, отже підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2018 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 к., РНОКПП: НОМЕР_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (з урахуванням змін і доповнень, далі - постанова КМУ № 393).

Пенсія позивачу була призначена відповідно до абз. 2 п. 7 постанови КМУ № 393, тобто виходячи з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.

Позивач 13.09.2018 звернувся до Головного УПФУ у Київській області щодо здійснення йому перерахунку пенсії відповідно до абз. 3 п. 7 постанови КМУ № 393, тобто виходячи з додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії, надбавки за особливості проходження служби, доплати за службу у нічний час, компенсації за відпустки, матеріальної допомоги (матеріальної допомогу на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), вихідної допомогу при звільненні).

Відповідач листом №3079/С-01 від 15.10.2018 повідомив, що виплати, які позивач просив врахувати при перерахунку пенсії не носять постійного характеру, тому немає підстав для включення їх до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії, а пенсія позивачеві призначена згідно чинного законодавства та підстави для її перерахунку відсутні.

Дана обставина підтверджується листом Головного УПФУ у Київській області №3079/С-01 від 15.10.2018.

На адресу ОСОБА_2 надійшов лист т.в.о. начальника 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області про те, що на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області направлено уточнений грошовий атестат від 08.10.2018 №24 на ім`я ОСОБА_2, де прописано у грошовому еквіваленті: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення матеріально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога при звільненні.

На адвокатський запит від 09.11.2018 щодо того, чи надійшов вказаний атестат на адресу відповідача та чи було здійснено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням відомостей, які містяться в уточненому грошовому атестаті №24 відповідач листом №3611/03 від 20.11.2018 повідомив, що оскільки розмір посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років не змінились, інші виплати не носять постійного характеру, то немає підстав для включення їх до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії, отже підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Дана обставина підтверджується листом Головного УПФУ у Київській області №3611/03 від 20.11.2018.

Симонов A.M. не погоджується з цим, вважає дії відповідача незаконними, а відмову у здійсненні перерахунку необгрунтованою, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Щодо зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії з включенням до складу грошового забезпечення з якого розраховується пенсія, доплати за службу у нічний час, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку суд зазначає наступне.

У своїй діяльності з призначення та перерахунку пенсії Головне управління керується виключно чинними нормативно-правовими актами, а саме: Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІ (далі - Закон України № 2262), Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. № 393»» від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), рішеннями Конституційного суду України та іншими чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління діє на підставі положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 № 28-2.

Пунктом 2 даного Положення визначається, що у своїй діяльності управління керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» (далі - Постанова № 1522)органам Пенсійного фонду України передано від Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Державної податкової адміністрації, Державного департаменту з питань виконання покарань та інших органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України № 2262 функцій з призначення і виплати пенсій.

В свою чергу органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках.

Суд звертаємо увагу, що частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси особи. Суб`єкти владних повноважень приймають рішення, вчиняють дії або допускають бездіяльність.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 № «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснюється, що резолютивначастина рішення не повинна містити приписів, що прогнозуютьможливіпорушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Тому вважаємо за необхіднезазначити, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління вчинитипевні дії є необґрунтованими та передчасними.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» уточняється, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У свою чергу стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що після 01 січня 2011 року пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України № 2262 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Причому, як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015 перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, визначається виключно законами України. В свою чергу граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо.

Відтак, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Що стосується правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 10 березня 2015 року в справі № 21-70а15 та на яку посилається Позивач в своїй позовній заяві, щодо необхідності віднесення сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, то з цього приводу зазначаємо, що в указаній правовій позиції не враховане рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, оскільки останнє прийняте після винесення постанови Верховного Суду України.

До того ж в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року в справі № 21-70а15 вказано, що відповідні суми враховуються при обчисленні (перерахунку) пенсії, якщо з них були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок).

Також суд зазначає, що із наданих позивачем довідок про грошове забезпечення, на підставі яких він просить здійснити перерахунок пенсії, не можна встановити, що із спірних сум сплачувався єдиний соціальний внесок.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2018 року у справі № 286/2987/16-а (К/9901/1465/17) відповідно до якої, Верховний Суд України прийшов до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку не входить до складу грошового забезпечення з якого розраховується пенсія, оскільки зазначені виплати відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

У п. 2 Постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 (далі - Постанова № 704) чітко визначено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення включаються: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер та премії. У додатку 15, вказані позивачем додаткові види грошового забезпечення не вказані.

Щодо зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок пенсії з включенням до складу грошового забезпечення, з якого перераховується пенсія вихідної (одноразової) допомоги при звільненні суд зазначає наступне.

Платниками єдиного внеску, відповідно до абзацу сьомого пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (в редакції від 19.04.2018 року) є військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 7 та частини шостої статті 8 Закону для зазначених платників єдиний внесок нараховується на суми грошового забезпечення у розмірі 34,7 відсотка.

Єдиний внесок з військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, утримується у розмірі 2,6 відсотка грошового забезпечення (частина десята статті 8 Закону).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначений у додатках 25 - 28 зазначеної постанови.

При цьому, суми одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби не віднесені до зазначеного переліку.

Крім того, згідно пункту 2 розділу I Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 р. № 1170, одноразова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби відноситься до виплат на які не нараховується єдиний внесок.

Враховуючи наведене, на суми вихідної допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу єдиний внесок не нараховується, тому вони не можуть бути включені до складу грошового забезпечення, яке враховується при здійсненні перерахунку пенсії.

Також суд повідомляє, що Постановою Верховного суду України від 12 вересня 2017 року у справі 812/6733/13-а було сформовано правовий висновок, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Щодо зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які не зазначені у довідці, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, надбавка за особливості проходження військової служби та премії слід звернути увагу на наступне.

Позивач є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до спеціального закону, що регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, а саме Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року

№ 2262-ХІ (далі - Закон України № 2262).

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII)

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 п. 7 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Складові грошового забезпечення військовослужбовців визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Враховуючи те, що зазначені позивачем виплати не носять постійний характер, підстави для включення їх до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії були відсутні.

Отже, головне управління Пенсійного фонду України у Київській області діяло у відповідності до приписів вищезазначеного законодавства і підстав для визнання дій протиправними немає.

Необхідно наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Також слід враховувати і правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, у якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У свою чергу, Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття своїх рішень, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.