Справа № 460/1063/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2019 року м. Рівне №460/1063/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, у якій просить суд:

визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні розрахунку пенсії позивача на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV;

зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки з моменту звернення до відповідача за її призначенням - 01 березня 2019 року.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначила, що отримуючи з 23.09.2011 пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, котрий передбачав інші підстави та порядок призначення пенсії, призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV вперше відбулося у 2019 році, а тому відповідач зобов`язаний призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2018 роки, оскільки пенсія призначається вперше.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позову не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.23-24), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог обгрунтовуючи тим, що відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, а позивач з відповідною заявою про призначення їй пенсії відповідно до вказаного Закону не зверталась. Натомість позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії, яка не відповідає Додатку 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005. В той же час, відповідно до Порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», позивача було автоматично без її звернення за матеріалами пенсійної справи переведено на пенсію на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Стверджував, оскільки позивачу вперше призначено пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, то перехід на інший вид пенсії, зокрема на пенсію за віком, здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, яким визначено, що застосування середньої заробітної плати (дохід), визначеної частиною другою статті 40 цього Закону, здійснюється для первинного призначення пенсії та переходу вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Тому переконаний у відсутності підстав для застосування при перерахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати (доходу) за 2016-2018 роки.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, мотивоване потребою надання додаткових пояснень спеціаліста Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Вирішуючи заявлене клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При цьому, частиною першою статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат визначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши доводи та аргументи сторін суд дійшов висновку, що повне та всебічне встановлення обставин справи з урахуванням характеру спірних правовідносин та предмету доказування у даній справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін. Тож клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з урахуванням такого.

Суд встановив, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та з 23.09.2011 отримує пенсію за віком призначену на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII).

У зв`язку з проведенням з 01.03.2019 відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) перерахунку пенсій, призначених на умовах цього Закону, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», враховуючи що розмір пенсії позивача, обчислений відповідно до Закону № 1058-ІV виявився більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Закону № 3723-XII, позивача було переведено автоматично без її звернення на пенсію на умовах, передбачених Законом № 1058-ІV, за матеріалами пенсійної справи.

02.04.2019 позивач звернулася до відповідача з заявою, у якій просила перерахувати пенсію по віку з 01.03.2019 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2018 роки (а.с.11).

Відповіддю від 15.04.2019 № В-31 відповідач повідомив, що з 01.03.2019 позивача переведено на пенсію по віку за матеріалами пенсійної справи, при цьому розмір пенсійної виплати позивача з 01.03.2019 становить 4185,63 грн (3946,11 грн основний розмір пенсії + 239,52 грн доплата за 16 років понаднормативного стажу) (а.с.12).

Вважаючи безпідставним не врахування відповідачем показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2016-2018 роки при обрахунку розміру пенсійної виплати, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Конституції України).

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII (чинного та у редакції на час призначення пенсії позивача за нормами даного Закону), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За змістом пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Як свідчать обставини справи, з 01.03.2019 пенсію позивача було автоматично переведено на умови, передбачені Законом № 1058-ІV, за матеріалами пенсійної справи.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Заперечуючи проти позовних вимог у відзиві на адміністративний позов відповідач стверджував про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з огляду на те, що позивач не зверталась до відповідача із заявою про призначення пенсії за умовами Закону № 1058-ІV.

З приводу чого суд зазначає, що згідно з приписами пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV (із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII), позивача автоматично, без її звернення, було переведено на пенсію на умовах, передбачених Законом № 1058-ІV, за матеріалами пенсійної справи, про що зазначалось відповідачем у листі від 15.04.2019 № В-31 (а.с.12) за результатом розгляду заяви позивача про відповідний перерахунок пенсії.

Окрім того, у відзиві на позов відповідач зазначає, що з відповідною заявою встановленої форми у Додатку 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005, позивач не зверталась, а тому вимога визнати протиправними дії відповідача за таких умов є безпідставною.

Вказані доводи відповідача суд відхиляє звертаючи увагу на приписи частини другої статті 77 КАС України, згідно з якими, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд дослідив лист відповідача від 15.04.2019 № В-31 (а.с.12), якою надано відповідь на заяву позивача від 02.04.2019 щодо перерахунку пенсії з 01.03.2019 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2018 роки (а.с.11), та з`ясував, що відмовляючи позивачу по суті у проведенні обрахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2018 роки відповідач не покликався на вказану обставину, тобто не дотримання форми поданої заяви від 02.04.2019 не слугувало підставою для відмови у проведенні відповідного перерахунку, а відтак такі доводи відповідача суд не бере до уваги.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Тому, виходячи з системного аналізу вищевикладених норм Закону № 1058-ІV, суд дійшов висновку, що виплата пенсії позивача за нормами Закону № 3723-XII не входила до правового регулювання Закону № 1058-ІV, а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Таким чином, отримуючи до 01.03.2019 пенсію за Законом № 3723-XII позивач не користувалась жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом № 1058-ІV, тому призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у березні 2019 року відбулось вперше.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У той же час, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, як вже зазначив суд, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 3723-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV в березні 2019 року відбулося вперше.

Відтак, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.

Вирішуючи даний спір суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 у справі № 428/450/17, згідно з якою якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше призначена.

Вказана правова позиція Верховного Суду підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17 (провадження № К/9901/43912/18) та від 18.01.2019 у справі № 577/5237/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21869/18).

ОСОБА_3 у сукупності дає підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування у спірних правовідносинах норм частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV, відтак позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2016-2018 роки з 01 березня 2019 року.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру як способі захисту порушеного права у заявленому вигляді суд зазначає таке.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 826/4418/14).

З огляду на вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи викладене, а також висновки суду щодо безпідставності відмови відповідача щодо проведення розрахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача на отримання пенсійної виплати у належному розмірі буде зобов`язання відповідача провести розрахунок та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки з 01 березня 2019 року.

Суд переконаний, що задоволення вказаної позовної вимоги є дотриманням судом гарантій щодо того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість позивач довела ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими, а тому позов слід задовольнити повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.4) суд присуджує на користь позивача відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Яворницького, буд. 34, м. Рівне, 33001, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести розрахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки з 01 березня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 травня 2019 року.

Суддя Нор У.М.