Справа № 810/5066/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/5066/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області (далі - відповідач-1), Комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян (далі - відповідач-2), в якому позивач просив суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян від 11.07.2018 року №53 про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей;

- зобов`язати комісію виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за належні для отримання житлові приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей як особі, на яку розповсюджується дія норм, визначених у пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 15 лютого 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскільки ОСОБА_1 не є особою, визначеною у пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", рішенням комісії від 11.07.2018 №53 йому відповідно було відмовлено в призначенні компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом №2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 27.12.1997 (а.с. 10-11).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0764489 від 20.09.2017 позивачу з 19.09.2017 встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з захистом Батьківщини (а.с. 13).

19 жовтня 2017 року Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області видало позивачу посвідчення інваліда війни 2 групи серії Б №020450 (а.с. 47).

Рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 17.04.2018 №159 внесено зміну в розділ 5 рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 14.11.2017 №414, виклавши його в такій редакції: "Включити в списки на позачергове отримання житла: ОСОБА_1 , сім`я 2 особи, підстава - інвалід війни" (а.с. 18).

26 квітня 2018 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області із заявою, в якій просив призначити йому грошову компенсацію для придбання житла, у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого Постановою №719, як інваліду війни 2 групи, з числа осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с. 45).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.05.2018 y власності, володінні чи користуванні сім`ї ОСОБА_1 (5 членів сім`ї) перебуває двокімнатна квартира, розташована на 3-му поверсі. Квартира не приватизована (а.с. 56).

Рішенням комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 11.07.2018 №53 «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 » відмовлено позивачу в призначенні компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей.

Рішення вмотивоване тим, що на момент встановлення гр. ОСОБА_1 статусу інваліда війни пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які визначали умови встановлення статусу інваліда війни особам, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, передбачалось, що до інвалідів війни належать особи, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва. Оскільки, гр. ОСОБА_1 має інвалідність внаслідок захворювання пов`язаного з захистом Батьківщини, то були відсутні правові підстави для встановлення заявнику статусу інваліда війни у відповідності до пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так як заявник не є особою, визначеною у пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 в призначенні компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категорія осіб.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначено в Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ, у редакції, чинній на момент видачі позивачу посвідчення інваліда війни).

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 7 Закону №3551-ХІІ до інвалідів війни належать особи з числа: військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами (п.1 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рядовий міліції ОСОБА_1 в період з 22.07.2014 по 11.02.2015 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26.02.2016 №А-1181 (а.с 50).

Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною комісією МСЕК №0214476 позивачу встановлено з 26.04.2016 третю групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 82).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0764489 від 20.09.2017 позивачу з 19.09.2017 встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з захистом Батьківщини (а.с. 13).

19 жовтня 2017 року Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області видало позивачу посвідчення інваліда війни 2 групи серії Б №020450 (а.с. 66-а).

Водночас, матеріали справи свідчать, що посвідчення інваліда війни 2 групи серії Б №020450 видано позивачу згідно поданої ним заяви та на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2017 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 у справі №357/7294/17.

Так, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 у справі №357/7294/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни та зобов`язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення встановленого зразка (а.с. 19-21, 113-116).

Отже, постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2017 у справі №357/7294/17 набрала законної сили 10.10.2017.

14.11.2017 Верховною Радою України був прийнятий Закон України №2203-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо посилення соціального захисту учасників антитерористичної операції, учасників Революції Гідності та членів сімей загиблих таких осіб" (далі - Закон №2203-VIII), який набрав чинності через три місяці з дня його опублікування , тобто 24 лютого 2018 року.

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону №3551-ХІІ (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення - 11.07.2018 та з урахуванням змін, внесених Законом №2203-VІІІ) до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Отже, Законом №2203-VІІІ внесено зміни до Закону №3551-XII, а саме у пункті 11 частини другої статті 7 слова "поранення, контузії або каліцтва" замінено словами "поранення, контузії, каліцтва або захворювання".

З урахуванням викладеного, виходячи з наведених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства та встановлених обставин, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відноситься до числа осіб, визначених у пункті 11 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до пункту 18 статті 13 Закону №3551-ХІІ особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, зокрема позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також їх сімей", затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також їх сімей (далі - Порядок; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 Порядку право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I - II груп, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).

Відповідно до пункту 4 Порядку грошова компенсація членам сім`ї загиблого або особам з інвалідністю виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сімей загиблих, передбачених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пункту 5 Порядку за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (у разі її створення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (далі - комісія).

Згідно з пунктом 7 Порядку заяву про призначення грошової компенсації член сім`ї загиблого, особа з інвалідністю (далі - заявник) або їх законний представник чи уповноважена особа особисто подають до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).

Відповідно до пункту 10 Порядку орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів з дня прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення протягом трьох робочих днів, а у випадку, визначеному у пункті 22 цього Порядку, протягом десяти робочих днів вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації (п. 11 Порядку).

Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті і в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення щодо призначення або відмови в призначенні грошової компенсації (п.12 Порядку).

Згідно з пунктом 15 Порядку №719, Комісія може відмовити заявнику в призначенні грошової допомоги з таких підстав: 1) загиблий або особа з інвалідністю не належали до одного з військових формувань, визначених в абзаці восьмому, формувань, визначених абзацами шостим і сьомим, або не залучалися до діяльності, визначеної абзацом п`ятим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 2) загиблий або особа з інвалідністю не брав безпосередню участь в антитерористичній операції (відсутня довідка, визначена в підпункті 3 пункту 8 цього Порядку); 3) заявник не є членом сім`ї загиблого, визначеним в абзацах шістнадцятому - двадцять другому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 4) заявник не є особою, визначеною у пунктах 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 5) заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням норми, визначеної у пункті 9 цього Порядку; 6) заявник є членом сім`ї загиблого за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї загиблого, в разі одночасного подання ними заяви на отримання грошової компенсації; 7) заявник є членом сім`ї загиблого за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей загиблих, які перебувають на обліку в Реєстрі і мають першочергове право на таку виплату; 8) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї загиблого або як особі з інвалідністю.

Відповідно до пункту 17 Порядку у разі відмови в призначенні грошової компенсації комісія надсилає заявнику копію відповідного рішення із зазначенням підстав для його прийняття протягом трьох робочих днів з моменту прийняття такого рішення.

Пункт 18 Порядку передбачає, що заявник має право оскаржити рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації до суду.

Виходячи з приписів вказаних норм та враховуючи, що ОСОБА_1 є особою, визначеною у пункту 11 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відсутні підстави для відмови у призначенні такої допомоги, передбачені пунктом 15 Порядку №719.

За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 11.07.2018 №53 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 " є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для належного захисту порушених прав слід зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради призначити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей».

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 24.05.2019 року.