Справа № 300/82/19
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4953/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року (головуючого судді Скільського І.І.) ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківську у справі №300/82/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.01.2019 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України, Івано-Франківського обласного військового комісаріату в якому просить визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, оформлене пунктом 26 протоколу №104 від 26.10.2018, зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат повторно направити висновок із долученими до нього документами ОСОБА_1 , щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України, зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 14 серпня 2014 №530 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 за №1294/26071 та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 №975, у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення протягом 45 днів з дня набрання ним законної сили, зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат подати звіт про виконання судового рішення протягом 45 днів з дня набрання ним чинності.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року задоволено позов частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції скаргу Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. А саме, посилається на постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №750/5074/17 що моментом виникнення у особи права на отримання одноразової допомоги є дата встановлення їй інвалідності, а тому застосуванню підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення інвалідності, а саме на 09.11.2016 та обов`язковим для заявника при поданні документів щодо призначення одноразової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності відповідно до пункту 11 Порядку №975 є подання ним копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження яка позивачем не була надана.

Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 25.11.1979 року по 14.11.1981 року проходив військову службу на території Республіки Афганістан, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 від 24.11.1979 року (аркуші справи 19-21).

Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016 року вогнепальні осколкові поранення голови, спини, лівої нижньої правої верхньої кінцівок (контузія головного мозку 1981 р.) рядового запасу ОСОБА_1 наслідки яких рубці шкіри у зазначених анатомічних областях підтверджені висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2323 від 19.09.2016 року Київського міського клінічного бюро СМЕ які в подальшому призвели до розвитку: «Стійких залишкових явищ перенесеної контузії головного мозку у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії II ст., прогресуючий перебіг з вираженими церебростенічним, антено-невротичним, вестибуло-атактичним і стійким цефалічним синдромами, вегето-судинною дисфункцією, двобічною пірамідною симптоматикою, частими судинними кризами (1-2 на тиждень) змішаного характеру, дисомнією, мнестичним зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю. Після травматичний церебральний арахноїдит з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, центральною вестибулярною дисфункцією III ст. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., кризовий перебіг. СН-II. Інфекційний гепатит, гострожовтушна форма (1980р.)», що підтверджені медичними та військово-обліковими документами, довідкою Центрального архіву воєнно-медичних документів м. С-Петербург РФ, - поранення, (контузія) і захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (аркуш справи 22).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК АВ №0779559 від 09.11.2016 року ОСОБА_1 з 09.11.2016 року встановлена друга група інвалідності вперше (поранення (контузія), без переогляду, за наявності захворювань, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (аркуш справи 18).

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

01.11.2017 Івано-Франківський обласний військовий комісаріат повідомив позивача, що підстав для оформлення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України не має у зв`язку з відсутністю даних, що свідчать про причини та обставини отримання поранення (контузії) (аркуш справи 33).

Позивач, вважаючи дії Івано-Франківського обласного військового комісаріату неправомірними, звернувся з позовом до суду.

За наслідками розгляду адміністративної справи №809/1716/17 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, Івано-Франківським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 12.02.2018 року, відповідно до якого позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо не подання документів ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі інвалідності до Міністерства оборони України. Зобов`язано Івано-Франківський обласний військовий комісаріат подати Міністерству оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (аркуші справи 36-42).

Вказане рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 набрало законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

27.08.2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідачів із заявою про виплату одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби (аркуші справи 49-50).

26.11.2018 Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом направлено позивачу копію Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 року за №104 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (аркуші справи 51-52), яка мотивована тим, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Зазначено, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 №2323/Ж, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 19.09.2016 №4008, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчить про обставини поранення.

Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, які не подано на розгляд комісії.

Вважаючи протиправною відмову Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 26.10.2018 року за №104 у призначенні одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду, в якому просить його скасувати і зобов`язати повторно направити Міністерству оборони України висновок із долученими до нього документами щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційні скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (частина 6 статті 16-3 Закону).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина 9 статті 16-3 Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати такої одноразової грошової допомоги.

Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності подає уповноваженому органу, зазначений у пункті 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Такими документами відповідно пункту 11 Порядку є: заява про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Оцінюючи правомірність дій та прийнятого комісією Міністерства оборони України рішення з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформленого пунктом 26 протоколу №104 від 26.10.2018, апеляційним судом встановлено таке.

Військовий комісар Івано-франківського обласного військового комісаріату супровідним листом від 26.11.2018 №11/1546, направив на адресу ОСОБА_1 , завірену копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 №104 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (аркуш справи 52).

Відповідно до дослідженої належним чином завіреної копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.11.2018 №104, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: 26. Рядовому в запасі ОСОБА_1 (Івано-Франківський ОВК), якого 14.11.1981 звільнено зі строкової військової служби та 09.11.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія АВ№0417389 від 22.01.2015), оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Зазначено, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 №2323/Ж, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 19.09.2016 №4008, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчить про обставини поранення.

Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, які не подано на розгляд комісії (аркуш справи 51).

Суд зазначає, що обставини щодо наявності у позивача, при зверненні із заявою про отримання одноразової грошової допомоги, всіх необхідних документів передбачених пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, досліджувалися судом під час розгляду адміністративної справи №809/1716/17 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

В ході розгляду наведеної адміністративної справи судом, досліджувалось в тому числі і питання щодо (відсутності даних) документа, що свідчить про причини та обставини поранення та слугували підставою для відмови Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом в оформленні висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та направленні документів до Міністерства оборони України.

Так, рішенням суду у адміністративній справі №809/1716/17, що набрало законної сили встановлено обставини, що не підлягають доказуванню при розгляді даної адміністративної справи, у якій беруть участь ті самі особи.

В ході розгляду адміністративної справи №809/1716/17, судом встановлено, що документом, який свідчить про причини і обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) можуть бути будь-які відомості, які містять таку інформацію. Встановлено, що в дослідженому випадку такими документами є висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 року №2323/Ж, витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016 року.

Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, визначено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19 (пункт 21.3).

Пунктом 21.5 вказаного Положення передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії (п. б).

«Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення (п. в).

«Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії, і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій (п. г).

Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 №2323/Ж наявні у ОСОБА_1 рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виникнення бойових дій в 1981 році. У витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016 року зазначено, що вогнепальні осколкові поранення голови, спини, лівої нижньої правої верхньої кінцівок (контузія головного мозку 1981р.) і захворювання, так, пов`язані з проходженням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Апеляційним судом встановлено, що із змісту наведеного витягу слідує, що таких висновків комісія прийшла за результатами вивчення медичних та військово-облікових документів, довідки Центрального архіву воєнно-медичних документів м.Санкт-Петербург РФ, яка повинна бути оцінена Міністерством оборони України, а спростувань вказаним доказам апелянтом не надано.

Одночасно судом звернуто увагу на те, що у протоколі не встановлено, що поранення (контузія) пов`язане із вчиненням правопорушення чи є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення позивачем собі тілесних ушкоджень.

Враховуючи наведені обставини судом зроблено висновок, що позивачем при зверненні до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (рішення №809/1716/17 аркуші справи 36-42).

Таким чином, судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено обставини, що не підлягають доказуванню під час розгляду даної адміністративної справи зокрема, що документами, які свідчать про причини та обставини поранення ОСОБА_1 , є висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 року №2323/Ж, витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016 року.

З огляду на наведене, враховуючи встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №809/1716/17 обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність зазначених підстав з яких комісія Міністерства оборони України дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 , відображених у пункті 26 протоколу №104 від 26.10.2018, оскільки документами, які свідчать про причини та обставини поранення ОСОБА_1 , є висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 19.09.2016 року №2323/Ж, витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №4008 від 19.09.2016 року, довідка Центрального архіву воєнно-медичних документів м.Санкт-Петербург РФ.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність відмови Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з підстав зазначених у пункті 26 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.11.2018 №104, зокрема з підстав неподання позивачем (заявником) документа що свідчить про причини та обставини поранення.

Апеляційний суд зауважує, що оскільки судове рішення в частині позовних вимог в задоволенні яких відмовлено не оскаржується, а тому згідно із положеннями частини 1 статті 293 КАС України не підлягає апеляційному перегляду в цій частині.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено часткового позовні вимоги, зобов`язано відповідачів вчинити дії, а мотивація наведена у апеляційній скарзі, не дає адміністративному суду апеляційної інстанції підстави для постановлення висновків, які вказують про помилкове вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно статті 139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі №300/82/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

В.В. Святецький