Справа № 1340/6048/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3922/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 1340/6048/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіперіон Захід" до Львівської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Карп`як О.О.,

час ухвалення рішення 18.02.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 21.02.2019 року

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіперіон Захід» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93А) до Львівської митниці Державної фіскальної служби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 05.12.2018 року № КТ-UA -2018, прийняте Львівською митницею ДФС;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою від 15.12.2018 року вжито заходів забезпечення доказів, забезпечено речовий доказ у справі контрольний зразок товару, заявленого як: бавовняна пряжа, не розфасована для роздрібної торгівлі, регенерована (не гребенечесана), однониткова, не покрита, не просочена, пофарбована, маркуванням типу: 1)18/1 (лінійна щільність 335 децитексів, метричний номер 30) 2) 20/1 (лінійна щільність 335 децитексів, метричний номер 30), вх.№від 19.10.2018 року №7222/7/24-70, акт взяття проб (зразків товарів від 17.10.2018 року. Висновок Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС № 194 від 24.10.2018 року. Власник: ТзОВ Гіперіон Захід. Виробник: інформація відсутня. Особа, y якої знаходиться речовий доказ: Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби (04073, м. Київ 73, проспект Степана Бандери,8 корпус 8), шляхом витребування. Зобов`язано Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби (04073, м. Київ 73, проспект Степана Бандери,8 корпус 8) передати Львівському окружному адміністративному суду (79018, м. Львів, вул. Чолоського 2) речовий доказ із використанням засобів забезпечення ідентифікації за Актом про передання.

Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 січня 2019 року стягнуто з Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби до Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України штраф у розмірі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн. Підставою для вжиття заходів процесуального примусу у вигляді штрафу було не виконання вимог ухвали суду від 15.12.2018 року про забезпечення доказів, жодних повідомлень про неможливість виконання вказаної ухвали не надходило протягом 27 днів з моменту отримання ухвали, керуючись положеннями п.4 ч.2 ст. 149 КАС України.

12 лютого 2019 року представником Департаменту податкових та митних експертиз ДФС подав заяву про скасування ухвали від 23.01.2019 р. про стягнення штрафу. В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалу з питань забезпечення позову від 15 грудня 2018 року про зобов`язання відповідача передати Львівському окружному адміністративному суду речовий доказ із використанням засобів забезпечення ідентифікації за Актом про передання, отримано ним 27 грудня 2018 року. Департамент податкових та митних експертиз ДФС 17.01.2019 р. на адресу суду надіслав листа № 7/5/94-94-10 «Про виконання ухвали», де проінформував суд, що відповідно до ч. 14, 18 ст. 357 Митного кодексу України та у встановленому Порядком передання, повернення та знищення (утилізації) проб (зразків) товарів після проведення дослідження (експертизи) Департаментом податкових та митних експертиз ДФС та форм актів про передання проб (зразків) товарів, про повернення проб (зразків) товарів, про знищення (утилізацію) проб (зразків) товарів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2016 № 699, підготовило для передання на знищення (утилізацію) спеціалізованій установі проби (зразки) товарів про що складено Акт про знищення (утилізацію) проб (зразків) № 57-03-448 від 20.12.2018 р. Станом на 22.01.2019 року, по інформації наведеній в ухвалі від 23.01.2019 р. повідомлення від відповідача ще не надійшло поштою, що не дозволило суду врахувати інформацію щодо знищення контрольних проб та залишків досліджених проб та залишків досліджених проб (акт взяття проб (зразків) від 17.10.2018 року, висновок від 24.10.2018 року № 194). Вважає, що відповідач та його посадові особи діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у задоволенні заяви Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України про скасування ухвали від 23 січня 2019 року відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив Департамент податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ухвала про витребування доказів виконана на 20 день, з врахуванням багатьох святкових днів у січні 2019 року. Таким чином, Департамент податкових та митних експертиз ДФС та його посадові особи діяли лише на підставі та у межах повноважень.

Просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 1340/6048/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників апелянта, представників позивача та відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в ухвалі про забезпечення доказів від 15.12.2018 року було вказано про те, що така ухвала є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Отримана така ухвала Департаментом податкових та митних експертиз ДФС 27.12.2018 року, а виконана 29.01.2019 року, після вжиття судом заходів процесуального примусу. Ухвала від 23.01.2019 року про вжиття заходів процесуального примусу винесена за невиконання ухвали суду про забезпечення доказів, а не за знищення проб (зразків) товару.

Виконання ухвали про забезпечення доказів полягало у наданні проб (зразків) товару або повідомлення про неможливість надання таких з вказанням причин.

Жодних доказів поважності причин невиконання ухвали про забезпечення доказів Департаментом податкових та митних експертиз ДФС до заяви не подано, не повідомлено суду причин зволікання в інформування суду про знищення таких зразків товару.

Таким чином, відповідачем на протязі місяця не було виконано ухвали з питань забезпечення доказів від 15 грудня 2018 року та не повідомлено суд про неможливість виконання такої ухвали. Поважності причин такої бездіяльності в заяві не вказано.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Департамент податкових та митних експертиз ДФС вищезазначену ухвалу отримав 27.12.2018 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 990.

29 січня 2019 року на адресу суду надійшла заява № б/н та дати складання, якою повідомлено суд про те, що ДПМЕ ДФС у встановленому порядку та у визначені Митним кодексом України строки, підготовило для передання на знищення (утилізацію) спеціалізованій установі проби (зразки) товарів, про що складено Акт про знищення (утилізацію) проб (зразків) товарів № 57-03-48 від 20.12.2018 року. Згідно акту від 29 січня 2019 року, складеного на підставі п. 2.1.8, 6.1.13 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України працівниками Відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії), встановлено, що під час розкриття конверта (пакета), який надійшов від Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України до клопотання про виконання ухвали суду від 15.12.2018 р. у справі № 813/6048/18 була відсутня завірена копія акта про знищення проб (зразків) товарів № 57-03-48 від 20.12.2018 р.

Акт про знищення проб (зразків) товару було подано суду 12.02.2019 року із заявою про скасування ухвали суду про застосування заходів процесуального примусу.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено ч. 6, 7 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Виходячи із наведеного, відповідно до ч. 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штраф у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно проігноровано ухвалу про витребування доказів, така ухвала отримана Департаментом податкових та митних експертиз ДФС 27.12.2018 року, а виконана 29.01.2019 року, після вжиття судом заходів процесуального примусу а відтак судом правомірно стягнено з Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України штраф у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновки суду.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені апелянтом в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 1340/6048/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сил з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 29.05.2019 року