Справа № 211/1030/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 211/1030/19
Головуючий в 1 інстанції: Томашевський О.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспектора 2-го батальйону 2-ї роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Галича Андрія Юрійовича на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року, прийняте у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка Миколаївської області, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 2-го батальйону 2-ї роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Галича Андрія Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управлінння патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії інспектора капрала поліції Галич А.Ю. 2 бат. 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області при винесенні постанови серії ЕАВ №929249 від 18.02.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП; скасувати постанову серії ЕАВ №929249 від 18.02.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.02.2019 року позивач керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його братові ОСОБА_2, позивача було зупинено відповідачем та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 170 грн. за порушення вимог ч.6 ст.121 КУпАП, у зв`язку із забрудненим номерним знаком на транспортному засобі. Вказану постанову позивач вважає протиправною з огляду на ту обставину, що інспектор був переконаний у вині позивача, не бажав його почути, не міг об`єктивно з`ясувати всі обставини справи та позбавив всіх гарантованих законом прав, в тому числі і щодо реалізації права на захист.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року позовну заяву задоволено частково. Постанову серії ЕАВ №929249 від 18.02.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито. В задоволенні вимог про визнання протиправними дій інспектора 2-го батальйону 2-ї роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Галича Андрія Юрійовича при винесенні постанови серії ЕАВ №929249 від 18.02.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП відмовлено. Судові витрати компенсовано за рахунок Державного бюджету України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що після з`ясування усіх фактичних даних апелянтом було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом з перевернутим чи неосвітленим номерним знаком, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також апелянт зазначає, що ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою ними було отримано 04.04.2019 року та надіслано відзив на позовну заяву 16.04.2019, але судом при винесені оскаржуваного рішення не було встановлено, що відповідно до ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути менше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем та третьою особою не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №929249 від 18.02.2019 року, відповідачем було притягнуто до адміністративної відповідальності позивача на підставі ч.6 ст.121 КУпАП, у зв`язку з керуванням водієм ОСОБА_1 транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначитися з символами номерного знаку на відстані 20 метрів.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивачем було надано копію водійського посвідчення на право керування транспортним засобом за категорією «В», копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копію фотознімку реєстраційного номеру транспортного засобу Volkswagen Transporter.

Будь-яких інших доказів сторонами у справі на підтвердження своїх вимог або заперечень, суду надано не було.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, а тому постанова ЕАВ №929249 від 18.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито. Суд також вважав, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача при винесенні постанови серії ЕАВ №929249 від 18.02.2019 року не може бути задоволена, оскільки ст.286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не містить положень щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

17 травня 2019 року з Казанківського районного суду Миколаївської області до суду надійшов відзив відповідача, який було направлено до суду першої інстанції, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі та долучити до матеріалів справи DVD диск з відеозаписом, на якому є факт правопорушення позивача та розгляд справи. В додатках до відзиву зазначено DVD диск .

Як вбачається зі штампу поштового відділення зазначений відзив із диском було здано до відділення поштового зв`язку для направлення до суду першої інстанції 16.04.2019 року.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою ними було отримано 04.04.2019 року, та надіслано відзив на позовну заяву 16.04.2019, але судом при винесені оскаржуваного рішення не було встановлено, що відповідно до ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути менше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Таким чином, посилання апелянта на ст. 162 КАС України колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дана справа відноситься до справ з особливостями провадження, строк розгляду яких, у відповідності до ст. 286 КАС України, становить 10 днів з дня відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим повістка вручається у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні, відповідно до абз.2 ч.3 ст. 126 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 4 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується апелянтом в апеляційній скарзі, копію ухвали, позовну заяву з доданими документами та повідомлення на 15.04.2019 р. о 14:30 год. апелянт отримав 04.04.2019 р. (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на адміністративний позов з диском відеозапису було здано до відділення поштового зв`язку для направлення до суду першої інстанції 16.04.2019 року та отримано судом 23.04.2019 р. тоді, як рішення Казанківським районним судом Миколаївської області ухвалено 15.04.2019 р. (а.с. 81-87).

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що відповідач завчасно був сповіщений про розгляд справи, однак проігнорував виклик до суду, в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим не надав до суду першої інстанції вчасно відповідні докази, а саме відеодиск.

Колегія суддів зазначає, що до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано у відповідності до ч.4 ст. 308 КАС України доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у зв`язку з чим колегія суддів не приймає цей доказ до уваги.

Що стосується самого порушення, колегія суддів зазначає, відповідно до ч. 6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.7 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ст. 276 КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух`встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9.Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 ПДР Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані;

ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил;

д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання);

е) користуватися розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю" за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух`учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, щодо керування транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, у зв`язку з чим суд першої інстанції правильно зазначив про відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії ЕАВ № 929249 від 18.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Також, вірним є висновок суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій інспектора при винесенні постанови.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що під час ухвалення судового рішення у суду першої інстанції не було належних доказів того, що позивач вчинив правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Казанківського районного суду Миколаївської області ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Інспектора 2-го батальйону 2-ї роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Галича Андрія Юрійовича - залишити без задоволення.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов