Справа № 489/1481/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/1481/17
Головуючий в 1 інстанції: Рум`янцева Н.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом до Центрального ОУПФ України м. Миколаєва Миколаївської області, в якому просив суд зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому пенсії за віком з 11.01.2017 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.07.2017 року позов - задоволено. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком з 11.01.2017 року відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року його звернення за призначенням пенсії за віком, та з урахуванням фактично сплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду 1-ї інстанції Центральне ОУПФ України м. Миколаєва Миколаївської області 02.08.2017 року подало апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 року у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою відмовлено у зв`язку з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження.

Постановою Верховного Суду від 03.07.2018 року касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області залишено без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року - без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина померлого позивача - ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м.Миколаєва із заявою, в якій просила суд замінити стягувача по справі №489/1481/17, а саме померлого ОСОБА_1 на його правонаступника - ОСОБА_2 , оскільки вона є його дружиною і спадкоємцем.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони позивача правонаступником у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального ОУПФ України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Замінено стягувача по справі з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду 1-ї Центральне ОУПФ України м. Миколаєва Миколаївської області 07.11.2018 року подало апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2018 року та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Так, постановляючи ухвалу про заміну стягувача (позивача) правонаступником, суд 1-ї інстанції виходив з того, що заявниця є дружиною та спадкоємцем померлого позивача, оскільки прийняла спадщину після смерті останнього, у склад якої входить і його пенсія, яка була стягнута за рішенням суду.

Колегія суддів, уважно дослідивши матеріали справи, цілком погоджується з таким висновком суду 1-ї інстанції з наступних підстав.

Так, як слідує зі змісту приписів ст.ст.1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, відповідно до вимог ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, виходячи зі змісту положень ст.1227 ЦК України, члени сім`ї або інші спадкоємці можуть претендувати на отримання суми коштів, яку спадкодавцю повинен сплатити відповідач.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч.3 ст.1268 ЦК України, заявник зазначає себе особою, яка прийняла спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця надала до суду усі необхідні відомості про прийняття нею спадщини після смерті її чоловіка (позивача/стягувача), а саме: свідоцтво про право на спадщину, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.134-136).

Приписами ст. 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Стаття 379 КАС України передбачає заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, або заміну стягувача у виконавчому листі в т.ч. і до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, з системного аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок, що заміна сторони можлива й у випадку наявності судового рішення, що набрало законної сили, але щодо якого відсутнє відкрите виконавче провадження або виданий виконавчий лист.

Згідно із ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін, д/виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Так, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позиція апелянта фактично полягає тільки в тому, що судове рішення, яким зобов`язано здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу не набрало законної сили за життя позивача, а тому дані суми пенсії не належать померлому пенсіонеру.

Проте, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, не може погодитися з такою позицією пенсійного органу, з огляду на наступне.

Так, по-перше, колегія суддів звертає увагу на те, що постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.07.2017 року, якою пенсійний орган було зобов`язано здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , фактично набрала законної сили - 03.10.2017 року, т.б. після смерті позивача, але при цьому з незалежних від останнього обставин. Крім того, дане судове рішення в апеляційному та касаційному порядку по суті не переглядалось, а було відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з пропуском пенсійним органом процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду 1-ї інстанції.

По-друге, слід зазначити, що відповідно до ч.1 статті 91 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, за приписами ст.52 Закону Україн №1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Також, слід зазначити й про те, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин 2,3 статті 52 Закону №1058-IV теж, в свою чергу, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, т.б. недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті.

Аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постанові від 24.04.2018 року по справі №2а/0612/649/11.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2018 року про заміну стягувача - є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні даного питання не допустив, вірно встановив фактичні обставини заяви та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм права.

Згідно ч.1 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,312,316,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27 травня 2019 року.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук