Справа № 240/62/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

29 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/62/19

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду зверталась ОСОБА_1 із позовом до Коростенського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 , у здійсненні перерахунку та виплати її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирської області від 31 липня 2018 року №1569/18;

- зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, визначеної на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області від 31 липня 2018 року №1569/18 року, без обмеження граничним розміром, за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, з рахуванням фактично проведених виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирської області від 31 липня 2018 року №1569/18. Зобов`язано Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, визначеної на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області від 31 липня 2018 року №1569/18 року, без обмеження граничним розміром, за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, з рахуванням фактично проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

24 травня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшла заява ОСОБА_1 від 20 травня 2019 року про ухвалення додаткового рішення у справі, в обґрунтування якої зазначено, що судом при ухваленні рішення по суті справи не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вказана норма КАС України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення недоліку, а саме: неповноти судового рішення, а відтак додаткове судове рішення є засобом усунення такої неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Положеннями частини першої статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, у відповідності до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Положеннями частини першої статті 321 КАС України закріплено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Згідно з підпунктом "в" пункту 4 частини першої статті 321 КАС України постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Так, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №0640/3835/18 (провадження №Пз/9901/52/18).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2019 року по справі №240/62/19 ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії скасовано, справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду (а.с. 46-47).

Відповідно до наявної у матеріалах справи квитанції від 25 січня 2019 року, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1 057,20 грн (а.с. 29).

Суд звертає увагу, що резолютивна частина постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2019 року по справі №240/62/19 не містить зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV передбачено, що рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У пункті 24 рішення в справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги чинні норми КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд не є судом, встановленим законом в розумінні статті 6 Конвенції щодо вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками апеляційного оскарження.

Суд зазначає, що з метою вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками апеляційного оскарження ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року позивачу необхідно звернутися із відповідною заявою саме до Сьомого апеляційного адміністративного суду, а тому заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 169, 204, 243, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 29 травня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова

відмовлено в ухваленні додаткового судового рішення