Справа № 480/4029/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 р.Справа № 480/4029/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Бузюка М.Д., Дяченка Ю.В., відповідача - Боброва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації "Садівницьке об`єднання "Озерне" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 08.02.19 року по справі № 480/4029/18

за позовом Громадської організації "Садівницьке об`єднання "Озерне"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

Громадська організація Садівницьке об`єднання Озерне (далі по тексту ГО «Садівницьке товариство «Озерне», позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Сумській області (далі по тексту відповідач), в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову від 03.10.2018 №СМ1417/188/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 558450 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 по справі № 480/4029/18 в задоволенні адміністративного позову Громадської організації "Садівницьке об`єднання "Озерне" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови від 03.10.2018 №СМ1417/188/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 558450 грн. відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 по справі № 480/4029/18, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що у ГО «Садівницьке товариство «Озерне» періодично виникає необхідність виконання різного роду робіт в садівничих товариствах, для чого на підставі договорів підряду залучаються кваліфіковані спеціалісти, відсутні в штатному розписі. Згідно з договорами підряду залучені спеціалісти виконують потрібну роботу своїми силами та своїми засобами, вони відповідають і за її належну якість, їх діяльність не підпорядковується Правилам внутрішнього трудового розпорядку, за них не сплачуються страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням. Потреба у постійній роботі таких спеціалістів у позивача відсутня, тому трудові договори з такими спеціалістами позивачем не укладаються. Зазначив, що на початку 2018 року ГО «Садівницьке об`єднання «Озерне» відповідно до глави 61 Підряд ЦК України було укладено договори підряду з Вовком Ю.С., Тараненком Р.М., Туповим О.Є., ОСОБА_1 С.І ОСОБА_2 , ОСОБА_3 П.Г ОСОБА_2 на виконання різного роду робіт, в тому числі ремонтних, зварювальних, електромонтажних тощо. Роботи виконувалися за заявками садівників, про виконання робіт складалися акти прийому-передачі виконаних робіт, на підставі яких здійснювалась оплата. З огляду на наведене, стверджує, що відносини між ГО «Садівницьке товариство «Озерне» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 носили характер цивільно-правових в рамках договору підряду, та не є трудовими відносинами. Посилання суду на відсутність у зазначених договорах кінцевого результату роботи вважає безпідставним, оскільки, з огляду на характер робіт (контроль технічного стану енергетичного устаткування, ремонтно-відновлювальні роботи водополивної системи тощо), передбачити їх результат неможливо. Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про обізнаність вказаних вище фізичних осіб з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та з робочим графіком садівницького об`єднання, вважає помилковими. Стверджує, що в ході інспекційного відвідування інспектор вийшов за межі своїх повноважень, оскільки, окрім контролю питань належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, безпідставно проведено перевірку законності укладення цивільно-правових договорів. Це призвело до помилкового висновку про те, що до виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки не можуть залучатися фізичні особи на умовах цивільно-правового договору, що суперечить гл. 61 ЦК України. Деякі помилки, допущені бухгалтером при нарахуванні та оплаті виконаної роботи, на думку позивача, не впливають на волевиявлення сторін та досягнуту домовленість про виконання певної роботи на свій ризик за завданням позивача. Проведення інструктажу з питань охорони праці не можна вважати доказом допуску вищеперерахованих осіб до роботи без укладання трудового договору. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно зроблено висновок про допущення позивачем до роботи працівників без укладення трудового договору та порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України. Отже, постанова №СМ 1417/188/АВ від 29.08.2018 про накладення штрафу за порушення вказаної норми, винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали з підстав, викладених в останній, просили суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 по справі № 480/4029/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в надісланому до суду письмовому відзиві та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Пояснив, що за результатами аналізу наданих документів було встановлено фактичне допущення 5 працівників (Вовка ОСОБА_9 .С ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) до роботи у ГО «Садівницьке об`єднання «Озерне» без оформлення трудового договору. Зазначив, що в актах виконаних робіт, складених та підписаних позивачем та виконавцями, відсутні відомості про обсяг виконаних робіт, що є свідченням здійснення оплати за процес роботи, а не за виконання певного обсягу робіт на підставі цивільно-правового договору. Крім того, відповідно до первинних документів (видаткових касових ордерів, відомостей про нарахування заробітної плати) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснювалось нарахування та виплата саме заробітної плати, а не винагороди за договорами підряду. Стверджує, що цивільно-правові угоди, укладені між позивачем та його працівниками, містять ознаки трудових договорів, оскільки не визначають обсягу роботи, який є предметом договору, та системи оплати виконаної роботи. Вказаним особам головою правління СО Озерне Бузюком М.Д. було проведено вступний інструктаж з питань охорони праці та інструктаж з питань охорони праці на робочому місці, що підтверджує виконання обов`язку роботодавця відповідно до вимог КЗпП України та свідчить про наявність саме трудових відносин, а не цивільно-правових за договорами підряду. З посиланням на ст. 21 Закону України Про охорону праці, п. 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107, стверджує, що роботи підвищеної небезпеки, можуть виконуватись виключно працівниками даного роботодавця, а отже особи за цивільно-правовим договором не можуть залучатись до виконання робіт підвищеної небезпеки. Враховуючи характер робіт, що виконувались вказаними вище особами (електрозварювальні роботи та роботи на кабельних лініях і діючих електроустановках), вважає, що виконувані роботи згідно з договорами належать до робіт підвищеної небезпеки, тому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були допущені позивачем до виконання таких робіт, є працівниками позивача. З огляду на наведене, вважає вірним висновок відповідача про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови від 03.10.2018 про накладення штрафу відповідно до ст. 265 КЗпП України у розмірі 558450 грн.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.08.2018 посадовою особою Управління Держпраці у Сумській області відповідно до наказу №1448 від 23.08.2018 (т.1, а.с.231), направлення №716/СМ1417 від 27.08.2018 (т.1, а.с.232), на підставі ст. 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, у присутності голови Об`єднання ОСОБА_10 , проведено інспекційне відвідування Громадської організації Садівницьке об`єднання Озерне з питань належного оформлення трудових відносин, у тому числі з неповнолітніми.

За результатами інспекційного відвідування складено акт №СМ/1417/188/АВ, яким зафіксовано порушення позивачем, зокрема, вимог частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, яке, на думку інспектора, полягало в тому, що головою правління організації Бузюком Миколою Даниловичем протягом 2018 року з 5 особами не укладені трудові договори, зокрема з Вовком ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . (т.1, а.с.233-236).

На підставі наведених висновків акту відповідачем прийнято оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу від 03.10.2018 №СМ1417/188/АВ/ТД-ФС згідно з абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (т.1, а.с.131-134).

Не погодившись із вказаною постановою, ГО «Садівницьке об`єднання «Озерне» звернулось до суду з цим позовом про визнання її протиправною та скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови, оскільки відносини між ГО «Садівницьке об`єднання «Озерне» та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , фактично є трудовими, а сторони таких угод прирівняні до працівників та роботодавця. Однак, трудового договору з вказаними особами позивачем укладено не було, трудові відносини у встановленому порядку не було оформлено, а тому Управлінням Держпраці у Сумській області правомірно накладено на позивача штраф за порушення ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпПУ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року, який був чинним до 14.05.2019 (далі по тексту Порядок № 295).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, у тому числі Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для проведення інспекційного відвідування визначені пунктом 5 Порядку №295.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5 - 7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник (підпункт 3 пункт 5 Порядку № 295).

Відповідно до положень підпунктів 1, 2 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, а також за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Положеннями пункту 6 Порядку № 295 передбачено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до пунктів 19-21 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Згідно з пунктами 27, 28 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 29.08.2018 посадовою особою Управління Держпраці у Сумській області відповідно до наказу №1448 від 23.08.2018 (т.1, а.с.231), направлення №716/СМ1417 від 27.08.2018 (т.1, а.с.232), на підставі ст. 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 проведено інспекційне відвідування Громадської організації Садівницьке об`єднання Озерне з питань належного оформлення трудових відносин, у тому числі з неповнолітніми.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами невиїзного інспектування 29.08.2018 складено акт № СМ/1417/188/АВ, яким зафіксовано порушення позивачем ч.ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, та припис про зобов`язання ГО «Садівницьке об`єднання «Озерне» усунути вказане порушення до 12.10.2018.

Щодо наявності підстав для прийняття постанови від 06.10.2018 № СМ1417/188/АВ/ТД-ФС, якою на позивача на підставі статті 265 КЗпП України накладено штраф в розмірі 558450,00 грн. в зв`язку з допущеним порушенням ч. 3 ст. 24 КЗпП України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року (далі по тексту - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (пункт 8 Порядку № 509).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку № 509).

В ході розгляду справи про накладення штрафу відповідачем було підтверджено допущення позивачем порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України допущення працівників до роботи без оформлення наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Згідно з частиною 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За визначенням ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною 1 статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Отже, діяльність працівника в рамках трудового договору характеризується наступними правовими ознаками: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); не на свій страх і ризик, а шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Вказані ознаки трудового договору витікають як зі статей КЗпП, так і з спеціальних законів, що регулюють трудові відносини (зокрема Закону України Про відпустки, Закону України Про оплату праці, Закону України Про колективні договори і угоди, Закону України Про охорону праці).

Водночас, відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 ЦК України).

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.839 ЦК України).

Таким чином, основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик; предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт, за наслідками яких замовник зобов`язується оплатити підрядникові виконану ним роботу, тобто предметом є кінцевий результат, а не процес праці; метою договору підряду є отримання певного матеріального результату.

Так, Верховний Суд у постанові від 08 травня 2018 року по справі №127/21595/16-ц дійшов аналогічного висновку, зазначивши, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, Громадською організацією «Садівницьке об`єднання «Озерне» укладено цивільно-правові договори :

- №6 з ОСОБА_4 на виконання ремонтно-відновлювальних робіт водополивної системи на строк з 01.05.2018 до 30.09.2018;

- №15 від 01.05.2018 з ОСОБА_5 на виконання зварювальних робіт водополивної системи на строк з 01.05.2018 до 30.06.2018;

- № 15 від 01.05.2018 з ОСОБА_5 на виконання ремонтно-відновлювальних робіт водополивної системи на строк з 01.05.2018 до 30.09.2018;

- №14 від 01.05.2018 з ОСОБА_6 на виконання зварювальних робіт водополивної системи на строк з 01.05.2018 до 31.05.2018 (т.2, а.с.45-48).

У вищевказаних угодах, які позивач вважає цивільно-правовими, не зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не вказана одиниця виміру, ціна за одиницю, тобто не визначено конкретного обсягу роботи під час укладання договорів визначено.

Щодо вартості робіт у договорі №15, укладеним із ОСОБА_5 на виконання зварювальних робіт, зазначено, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 11350 грн., в договорі №6, укладеним з ОСОБА_4 , вказано, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно актів виконаних робіт, в договорі №15 щодо ремонтно-відновлювальних робіт водополивної системи, підписаним між садівницьким об`єднанням та Тараненком Р.М., а також в договорі № 14, підписаним між замовником та ОСОБА_6 , порядок оплати не описаний.

Між позивачем та вказаними працівниками регулярно підписувалися акти приймання - здачі виконаних робіт за угодами (т.1, а.с.31-44), в яких відсутні дані про обсяг виконаних робіт, а отже неможливо встановити, яким чином визначалась вартість виконаних робіт.

Таким чином, виходячи зі змісту договорів та актів приймання - здачі виконаних робіт за цивільно-правовими угодами, предметом вказаних договорів є сам процес праці, а не її кінцевий результат. Працівники позивача систематично виконували певні трудові функції в громадській організації відповідно до визначеного виду виконуваної роботи у встановлений строк.

Праця за цими договорами не є юридично самостійною, а здійснюється у межах діяльності всього садівницького об`єднання з систематичним виконанням трудових функцій, що підтверджується отриманням оплати за виконану роботу щомісячно, що вбачається із наявних в матеріалах справи копій відомостей на виплату грошей із кодом цільового призначення 661 розрахунки за заробітною платою (т.2,а.с.1-26) та видаткових касових ордерів (т.2, а.с.27-30).

Вказані вище особи підпорядковувались вимогам нормативних актів з питань охорони праці в садівницькому об`єднанні, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці із підписами від 20.04.2018 ОСОБА_12 Р.М ОСОБА_2 і ОСОБА_6 як зварників, підписом від 02.01.2018 ОСОБА_7 як енергетика-електрика, підписом від 02.01.2018 ОСОБА_8 як електрика (т.2, а.с.49-51), а також копія Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, відповідно до якого головою правління СО Озерне ОСОБА_10 . 20.04.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено первинний інструктаж із зазначенням про проведення планового інструктажу та допуску до роботи 20.04.2018, ОСОБА_7 проведено первинний та повторний інструктаж як енергетику 02.01.2018 із зазначенням про проведення планового інструктажу та допуску до роботи 02.01.2018; ОСОБА_8 проведено первинний та повторний інструктаж як електрику 02.01.2018 із зазначенням про проведення планового інструктажу та допуску до роботи 02.01.2018 (т.2, а.с.52-53).

Крім того, про зобов`язання дотримуватися внутрішніх правил садівницького об`єднання свідчить копія інструкції з охорони праці для електромонтера з ремонту та обслуговування електрообладнання, з якою під підпис ознайомлено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 03.01.2018 (т.2, а.с.54-56).

Також в актах виконаних робіт вказано, що виконувались вони у вихідний (т.2,а.с.31) та неробочий час (т.2, а.с.33,36,37,39), тобто особи, з якими укладалися договори, були фактично ознайомлені з правилами внутрішнього трудового розпорядку та з робочим графіком садівницького об`єднання.

Слід відмітити, що в актах виконаних робіт (т.2, а.с.35, 36) зазначено, що за виконання роботи була нарахована і виплачена заробітна плата .

Колегія суддів зауважує, що договір № 6 з ОСОБА_4 був укладений ще 01.01.2018 на виконання відновлювальних робіт водополивної системи на строк з 01.05.2018 до 30.09.2018 (т.2, а.с.48), при цьому в матеріалах справи міститься копія акту від 30.04.2018, згідно з яким цей працівник у квітні 2018 року виконав зварювальні роботи на суму 300 грн. у неробочий час (т.2, а.с.39), копія відомості нарахування заробітної плати, відповідно до якої ОСОБА_4 нараховано 2300 грн. основної заробітної плати та 300 грн. додаткової заробітної плати (т.2, а.с.7, 24), копія журналу реєстрації вступного інструктажу (т.2, а.с.50), де він 02.01.2018 поставив підпис та копія журналу реєстрації інструктажу на робочому місці, в якому міститься підпис ОСОБА_4 від 02.01.2018 (т.2, а.с.53).

Тобто, ще до укладання договору між ОСОБА_4 та ГО «Садівницьке товариство Озерне існували саме трудові правовідносини, оскільки працівник отримував заробітну плату за кодом цільового призначення 661, був обізнаний з робочим часом в громадській організації та проінструктований з техніки безпеки головою правління.

Таким чином, згідно з договорами, які на думку позивача мають цивільно-правовий характер, працівники ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 виконували певні функції за конкретними посадами, а не індивідуально визначену роботу, результати якої можуть оформлятися актами здавання-приймання виконаних робіт (надання послуг), на підставі яких проводиться їх оплата.

Про трудовий характер відносин між Громадською організацією Садівницьке об`єднання Озерне свідчить також і той факт, що електрозварювальні роботи та роботи на кабельних лініях і діючих електроустановках віднесені пунктом 1 та пунктом 3 НПАОП 0.00-2.01-05 Перелік робіт підвищеної небезпеки, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці 26.01.2005 №15 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за №232/10512, до робіт підвищеної небезпеки, на які відповідно до статті 21 Закону України Про охорону праці дозвіл повинен одержати роботодавець.

Оскільки декларацію подає саме роботодавець, то роботи підвищеної небезпеки можуть виконуватись виключно працівниками даного роботодавця, відтак особи за цивільно-правовим договором не можуть залучатись до виконання робіт підвищеної небезпеки.

З огляду на викладене, як вірно зазначено судом першої інстанції, до виконання зварювальних робіт та робіт в діючих електроустановках можуть бути допущені виключно наймані працівники роботодавця, який подав декларацію відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, а не фізичні особи за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 6.1 розділу 6 НПАОП 0.00-4.12-05 Типове положення про навчання та перевірку знань з питань охорони праці працівники, під час прийняття на роботу та періодично, повинні проходити на підприємстві інструктажі з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також з правил поведінки та дій при виникненні аварійних ситуацій, пожеж і стихійних лих.

Згідно зі статтею 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Статтею 153 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладено систематичне проведення інструктажу (навчання) працівників з питань охорони праці, протипожежної охорони.

Отже, проведення з працівниками вступного інструктажу та інструктажу на робочому місці, про що свідчать підписи у відповідних журналах (т.2, ас.50, 53), підтверджує виконання обов`язку роботодавця відповідно до вимог КЗпП України та свідчить про наявність саме трудових відносин, а не цивільно-правових за договорами підряду.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відносини за цивільно-правовими угодами, укладеними між позивачем та вказаними вище фізичними особами, фактично є трудовими, а сторони таких угод прирівняні до працівників та роботодавця.

Однак, позивачем не проведено оформлення вказаних трудових відносин шляхом підписання трудового договору, видання відповідного наказу чи розпорядження роботодавця чи уповноваженого ним органу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення позивачем вимоги частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що інспектор праці, який проводив інспекційне відвідування, вийшов за межі наданого йому доручення, оскільки пунктом 1 наказу №1418 від 23.08.2018 Управління Держпраці у Сумській області передбачено проведення інспекційного відвідування Громадської організації Садівницьке об`єднання Озерне 29.08.2018 з питань належного оформлення трудових відносин, що і було здійснено посадовою особою відповідача. Зазначене підтверджується копією акту №СМ1417/188/АВ (т.1, а.с.233-236), в розділі І якого наведено перелік питань, що вивчались: трудовий договір ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України.

Та обставина, що інспектором праці кваліфіковано відносини між позивачем та фізичними особами Вовком Ю.С., Туповим О.Є., ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 як трудові, а не цивільно-правові, в даному випадку не свідчить про перевищення інспектором праці своїх повноважень.

Позивач вважає, що інспектором праці безпідставно надано оцінку правомірності укладення позивачем цивільно-правових угод підряду, що виходить за межі його повноважень.

Разом з тим, інспектор праці в даному випадку дійшов висновку про наявність трудових відносин між позивачем та вказаними вище особами, виходячи не з аналізу цивільно-правових угод, укладених Громадською організацією, а зі змісту первинних документів (відомості про виплату коштів, якими було зафіксовано оплату праці зазначених вище фізичних осіб саме як заробітну плату, а не винагороду підряду, актів виконаних робіт, які підписувались систематично та зміст яких суперечив визначенню цивільно-правового договору підряду).

Таким чином, оскаржувана постанова винесена в першу чергу не на підставі аналізу цивільно-правових договорів, укладених позивачем, а на підставі первинних документів, оформлення яких підтверджує висновок інспектора про існування фактичних трудових відносин.

Доводи позивача про те, що в червні 2018 року Управлінням праці Сумської міської ради, ще до проведення перевірки Управлінням Держпраці у Сумській області, було проведено аналогічну перевірку садівницького об`єднання, за результатами якої йому було рекомендовано укласти трудові договори з газозварювальниками та електриками, не впливають на правомірність висновку відповідача про порушення позивачем ч.ч.1, 3 ст.24 КЗпП України.

Крім того, заходи, які проводились Управлінням праці Сумської міської ради, неможливо вважати перевіркою, оскільки в силу ч.1 ст. 259 КЗпП України, п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю уповноважений здійснювати лише центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю - Державна служба України з питань праці (Держпраці), територіальним органом якого є Управління Держпраці у Сумській області, а не Управління праці Сумської міської ради.

Та обставина, що позивачем, у відповідності до рекомендацій, наданих Управлінням праці у Сумській області, було видано накази №№4 та 6 від 27.06.2018 та від 11.07.2018 про прийняття на роботу ОСОБА_4 електрозварювальником, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно енергетиком-електриком та електриком (т.1, ас.240,243,246-249), не обмежує повноважень Управління Держпраці у Сумській області накладати передбачені ст.265КЗпП України стягнення та не звільняє винних осіб від відповідальності.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, наказом № 4 від 27.06.2018 прийнято ОСОБА_4 на підставі заяви від 27.06.2018 на посаду охоронця, а не на посаду, що стосувалася виконання ремонтно-відновлювальних робіт згідно з договором №6.

Твердження позивача про відсутність порушень з посиланням на невинесення припису відносно ГО «Садівницьке об`єднання «Озерне» спростовуються наявною в матеріалах справи копією припису № СМ 1417/188/АВ/п від 12.09.2018 (т.2, а.с.62), яким зобов`язано позивача усунути ті ж порушення, за які позивача притягнуто до відповідальності оскаржуваною постановою (ч.3 ст.24 КЗпП України).

Враховуючи викладене вище, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГО «Садівницьке об`єднання «Озерне» є правильним.

Згідно з частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня 3723 грн., у погодинному розмірі: з 1 січня 22,41 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідач постановою від 03.10.2018 №СМ1417/188/АВ/ТД-ФС за порушення позивачем вимог частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України застосував до Громадської організації Садівницьке об`єднання Озерне штраф у розмірі 558450 грн. (3723х30х5 кількість працівників =558 450).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, якими доведено факт порушення позивачем ч. 3 ст. 24 КЗпП України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Управління Держпраці у Сумській області при винесенні постанови від 03.10.2018 №СМ1417/188/АВ/ТД-ФС, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КЗпП України, з дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Громадської організації "Садівницьке об`єднання "Озерне" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року по справі № 480/4029/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 28.05.2019 року