Справа № 420/96/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2019 року

Київ

справа №420/96/19

адміністративне провадження №К/9901/14337/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним не виконання вимог законів України, про зобов`язання провести перерахунок пенсії та виплату заборгованості, стягнення коштів для відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним не виконання вимог законів України, про зобов`язання провести перерахунок пенсії та виплату заборгованості, стягнення коштів у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

01 лютого 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління ПФУ про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - повернено позивачу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року змінено, а саме: виключено з мотивувальної частини ухвали посилання, як на підставу для повернення позовної заяви несплату судового збору. В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року залишено без змін.

Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду 20 травня 2019 року.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції по справі № 420/96/19 повністю та передати дану справу на новий розгляд; направити до Конституційного Суду України запит про встановлення відповідності ст. 22 Конституції України Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 28 лютого 2019 року № 2696-VIII, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 9 липня 2003 року № 1058-IV, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" 18 листопада 2004 № 2195-IV.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2019 року, на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 22.05.2019 № 416/0/78-19 визначено склад колегії суддів: Головуючий суддя (суддя-доповідач) Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В., справа передана судді-доповідачу.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з імперативними вимогами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції, переглядаючи судові рішення, перевіряє винятково правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги.

Таким чином, у тексті касаційної скарги повинні зазначатися підстави для касаційного оскарження з детальним обґрунтуванням неправильного застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права. Такі підстави викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цим судом при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.

Як вбачається з тексту касаційної скарги, скаржником не наведено належних підстав для касаційного оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі № 420/96/19 оскільки в ній не міститься належного обґрунтування порушення судом, при прийнятті оскаржуваних судових рішень, норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, а лише викладено позицію скаржника щодо порушення його прав.

При цьому, особа, яка подає касаційну скаргу до Верховного Суду, повинна детально обґрунтувати неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина третя статті 90 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ), згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви; зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури в суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження у справах здійснюється судом після їх розгляду судом апеляційної інстанції (пункт 48 рішення у справі "Levages Prestations Services v. France" № 21920/93 та рішення у справі "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" № 26737/95).

Також суд звертає увагу на позицію ЄСПЛ, яка зводиться до того що, касаційні провадження стосуються виключно питань права, а не фактів (пункт 30 рішення у справі "Міллер проти Швеції" № 55853/00, пункт 37 рішення у справі "Mirovni Institut v. Slovenia" № 32303/13); у Верховному Суді, зважаючи на його особливу роль, повинна бути створена так звана система фільтрації, спрямована на звільнення суду від необхідності вирішувати суть чималої кількості справ та надання можливості зосередитись на своєму головному завданні - забезпеченні єдності застосування права всією судовою системою (пункти 27, 82-95 рішення у справі "Вальчев та інші проти Болгарії" №№ 47450/11, 26659/12, 53966/12).

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення згаданих вище недоліків шляхом направлення на адресу суду касаційної скарги з належним обґрунтуванням вимог до суду касаційної інстанції.

Залишення Верховним Судом касаційної скарги Задорожного В.Д. без руху та надання заявнику права в межах розумних строків на усунення її недоліків не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення.

Керуючись ст.ст. 169, 330, 332, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним не виконання вимог законів України, про зобов`язання провести перерахунок пенсії та виплату заборгованості, стягнення коштів для відшкодування моральної шкоди.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги десять днів з дня вручення копії ухвали шляхом надання документа про сплату судового збору.

Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Г. Стеценко