Справа № 540/264/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/264/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача Гордієнко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_3 до Бериславського Управління Головного Управління ДФС у Херсонський області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового-рішення № від 02.01.2019 року,

встановив:

Фізична особа-підприємець Ковалевич Едуард Володимирович (позивач) звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення Бериславського Управління Головного Управління ДФС у Херсонський області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 02.01.2019 року за № в сумі 402574,19 грн. В позові вказано про те, що працівниками Бериславського Управління ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 30.11.2018 було складено акт №000344/21-22-52-13/ "Про результати камеральної перевірки дотримання термінів реєстрації ПН та РК до таких НОМЕР_1 в ЄРПН за період з липня 2017року по жовтень 2018року", в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_3 порушив вимоги п. 201.1, п.201.10 ст. 201 ПКУ, а саме не зареєстрував податкові накладні по реалізації товарів населенню (кінцевому споживачеві, неплатнику податку) через касові апарати за вказаний період в сумі 805148,30 грн. Відповідність за це передбачена п. 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ, а саме: застосування штрафної санкції в розмірі 50% - 402574,19 грн. Позивач стверджує про те, що ДФС не повинна застосовувати штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки підпадає під виключення, яке вказано у п. 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ, а саме - крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Податкові накладні не підлягали наданню отримувачу і тому ніхто із контрагентів не зазнав шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту за податковими накладними не зареєстрованими в ЄРПН. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки ним невірно враховано вимоги ст. 120-1 ПКУ, висновки органів ДФС є неповними, упередженими та безпідставними.

Ухвалою від 26.02.2019 у справі відкрите спрощене провадження, розгляд справи призначений на 25.03.2019.

14.03.2019 до суду надійшов відзив від ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (відповідач), в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено про те, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_3 . ( НОМЕР_2 ) за липень 2017 року - жовтень 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 30.11.2018 № 000344/21-22-52-13/. При проведені камеральної перевірки та за результатами аналізу ІС "Архів електронної звітності" підсистема "Реєстр податкових накладних" та податкової звітності з податку на додану вартість встановлено, що на порушення п.201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України позивачем за період з 01.07.2017 по 31.10.2018 не здійснено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) на суму ПДВ 805148,30 грн. Позивачем було самостійно подано податкову звітність з податку на додану вартість за період з липня 2017 року по жовтень 2018 року, в якій задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ за відповідні податкові періоди у сумі 4580244,48 грн. При цьому в ЄРПН не зареєстровані податкові накладні на суму ПДВ, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг за вказаний період у розмірі 805148,30 грн. Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за результатами акту перевірки від 30.11.2018 №000344/21-22-52-13/ прийнято податкове повідомлення - рішення від 02.01.2019 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 50% на загальну суму 402574,19 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 805148,30 грн. У позовній заяві позивач не зазначає поважних причин, які стали підставою не здійснення реєстрації податкових накладних у ЄРПН за період з липня 2017 по жовтень 2018 на суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг у розмірі 805148,30 грн.

25.03.2019 протокольною ухвалою замінено відповідача на належного - Головне управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, оголошено перерву до 05.04.2019.

Судове засідання 05.04.2019 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншій справі . Розгляд справи перепризначено на 23.04.2019.

22.04.2019 до суду надійшло клопотання від позивача та його представника про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути.

Ухвалою від 23.04.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, судове засідання вважати підготовчим, відкладено розгляд справи на 20.05.2019.

20.05.2019 закрито підготовче провадження протокольною ухвалою, та за письмовою згодою представників сторін розпочато розгляд справи по суті.

Представники позивача просять задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просить відмовити в його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Фізична особа-підприємець Ковалевич Едуард Володимирович, код ЄДРПОУ , зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців 17.10.2007. Згідно витягу з ЄДР № від 28.11.2018 ФОП ОСОБА_3 займається такими видам діяльності, як, зокрема, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. ФОП ОСОБА_3 зазначає в позові про те, що з 01.07.2017 перейшов на загальну систему оподаткування фізичних осіб та зареєструвався за власною ініціативою платником податку на додану вартість.

30.11.2018 фахівцями Бериславського Управління ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 30.11.2018 було складено акт №000344/21-22-52-13/ "Про результати камеральної перевірки дотримання термінів реєстрації НОМЕР_1 та РК до таких ПН в ЄРПН за період з липня 2017року по жовтень 2018року". В акті зазначено, що ФОП ОСОБА_3 порушив вимоги п. 201.1; п.201.10 ст. 201 ПКУ, а саме не зареєстрував податкові накладні по реалізації товарів населенню (кінцевому споживачеві, неплатнику податку) через касові апарати за вказаний період в сумі 805148,30грн.

Так, ОСОБА_4 Е. ОСОБА_5 . за період з 01.07.2017 по 31.10.2018 не здійснено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) на суму ПДВ 805148,30 грн., у тому числі: липень 2017 року на суму ПДВ 17433,18 грн., серпень 2017 року на суму ПДВ 19924.67 грн., вересень 2017 року на суму ПДВ 23222.18 грн., жовтень 2017 року на суму ПДВ 25633,23 грн., листопад 2017 року на суму ПДВ 25033,13 грн., грудень 2017 року на суму ПДВ 128114.61 грн., січень 2018 року на суму ПДВ 61653.76 грн., лютий 2018 року на суму ПДВ 21767.28 грн., березень 2018 року на суму ПДВ 27510,69 грн., квітень 2018 року на суму ПДВ 38793,22 грн., червень 2018 року на суму ПДВ 70169,87 грн., липень 2018 року на суму ПДВ 76626,37 грн., серпень 2018 року на суму ПДВ 91015,40 грн., вересень 2018 року на суму ПДВ 79296,93 грн., жовтень 2018 року на суму ПДВ 44933,62 грн.

Отримавши 21.12.2018 акт перевірки, позивач 26.12.2018 зареєстрував податкові накладні на реєстрацію в ЄРПН на суму 805147,30 грн. та 28.12.2018 податкові накладні зареєстровано в ЄРПН.

За актом перевірки начальником Бериславського управління ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі було прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 за № про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій в розмірі 402574 грн. 19 коп.

Позивач вважає прийняте податкове повідомлення-рішення таким, що суперечать вимогам чинного податкового законодавства, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку законності застосування до позивача штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 120-1.2 ст. 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

З матеріалів справи слідує, що позивач за період з липня 2017 року по жовтень 2018 року в податкових деклараціях задекларовано податкові зобов`язання за відповідний період на суму ПДВ 805148,30 грн., однак, податкові накладні в ЄРПН не зареєстровано.

Також судом встановлено, що всі контрагенти, з якими у позивача відбулися господарські операції у період з січня 2017 року по жовтень 2018 року та яким не було виписано податкові накладні, не є платниками ПДВ, а цій категорії не надається податкова накладна. Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Разом з тим, позивач відмічає, що не реєстрація податкових накладних відбулася не з вини підприємця, а внаслідок неоднозначного тлумачення норм Податкового кодексу України.

Посилання позивача на те, що згідно з п. 56.21 ПКУ у разі, якщо норма закону допускає неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків платника податків, унаслідок чого рішення можна прийняти як на користь платника, так і на користь контролюючого органу, рішення приймається на користь платника, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПКУ платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця… Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника). А відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Таким чином, законодавством чітко встановлений обов`язок щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних, які не видаються особам, не зареєстрованим платниками податку.

Також суд не встановив неоднозначного розуміння норм ст. 120-1 ПКУ. Суд вважає, що редакція пункту 120-1.2 ст. 120-1 ПК України свідчить про те, що штрафи не стосуються тільки "…податкової накладної, що не видається одержувачеві (покупцеві), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: звільнених від оподаткування або оподатковуваних за нульовою ставкою". Дане формулювання не можна трактувати двояко. Законодавець звільнив від штрафів тільки ті з не видаваних покупцеві податкових накладних, які складені на постачання товарів, послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. А до всіх інших не видаваних покупцеві податкових накладних (тобто, в яких є сума ПДВ) штрафи застосовуються на загальних підставах. Саме ці інші випадки підпадають під правовідносини, в межах яких до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції, оскільки такі податкові накладні стосувались продажу товарів споживачам - неплатникам ПДВ за ставкою 20 %.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 13.03.2019 по справі № 813/4157/17, у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17.

Суд звертає увагу на те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято за наслідками акту камеральної перевірки. Згідно п. 75.1.1 ст. 75 ПКУ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

В акті камеральної перевірки від 30.11.2018 зазначено, що при її проведенні використовувалась інформація, яку зазначив позивач в податкових деклараціях, а також відомості інформаційної системи "Архів електронної звітності" підсистема "Реєстр податкових накладних та податкової звітності з податку на додану вартість". За вказаними відомостями у фіскальної служби є можливість встановити факт несвоєчасності реєстрації податкових накладних, але ж ніяк не відсутність реєстрації податкових накладних. В той же час штрафна санкція за змістом ст. 120-1.2 ПКУ розраховується в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. Пунктом 201.10 статті 201 ПКУ передбачено, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Отже, встановивши розбіжність між задекларованими податковими зобов`язаннями позивача та зареєстрованими податковими накладними, відповідач був зобов`язаний провести саме документальну позапланову виїзну перевірку, а не камеральну, оскільки при камеральній перевірці неможливо визначити чи повинні оформлятись на певні операції продажу товарів, послуг податкові накладні, та чи є в цих накладних сума ПДВ, або вони звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Пунктом 76.3 ст. 76 ПКУ встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. В даному випадку це положення також відповідачем не дотримано.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій органів державної фіскальної служби як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку проведення контролюючими органами перевірок, зокрема у даному випадку позапланової, може бути належною підставою для використання акту перевірки при донарахування податкових зобов`язань платнику податків.

Також суд зазначає, що з урахуванням системного аналізу норм Податкового кодексу України положення абз.1 п.120-1.2 ст.120-1 ПК України пов`язують факт існування податкового правопорушення з відсутністю реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст. 201 ПК України, податкові накладні, які складені з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, повинні бути зареєстровані до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені. Натомість податкові накладні, які складені з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Втім, щоб факт відсутності реєстрації податкових накладних був обґрунтованим, передусім необхідно довести незворотність факту не реєстрації податкових накладних за період, який перевіряється, зокрема аж до граничної межі, коли податкова накладна не може бути зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Таким чином, до того часу, поки у платника податків зберігається граничне право реєстрації податкової накладної в ЄРПН, контролюючий орган не може обґрунтовано та законно довести факт відсутності реєстрації такої накладної.

Положення абз. 17 п. 201.10 ст. 201 ПК України унормовували право платника податку на реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. Тотожна правомочність містилася в п. 198.6 ст. 198 ПК України. Вказана норма давала підстави для висновку, що граничні строки, які визначені ст. 201 ПК України мають альтернативне застосування, зокрема, обов`язок реєстрації податкової документації протягом 15 днів з дня складення застосовується при доведенні факту несвоєчасності (п. 120-1.1 ст.120-1 ПК України), проте існування абз.17 п.201.10 ст. 201 ПК України (права реєстрації протягом 365 днів) виправдовувало логіку закріплення правопорушення, передбаченого абз. 1 п.120-1.2 ст.120-1 ПК України (відсутність реєстрації податкових накладних).

З 03.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо стабілізації розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України" від 09.11.2017 № 2198-VIII , яким, зокрема, було ліквідовано строкові обмеження для реєстрації податкових накладних і/або розрахунків коригування в ЄРПН. Платники можуть реєструвати в ЄРПН усі податкові накладні та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року протягом 1095 календарних днів з дати їх складання.

Відтак, це підтверджує, що позивач має граничне право реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування за період липень 2017 року - жовтень 2018 року протягом 1095 днів в залежності від дати складення.

Наведені вище доводи є підставою для висновку про те, що контролюючий орган позбавлений обґрунтованої підстави стверджувати про факт відсутності реєстрації з боку позивача податкових накладних та/або розрахунків коригувань за 2017 та 2018 роки не раніше моменту втрати платником податку граничного права на реєстрацію податкової документації .

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про те, що станом на день проведення перевірки факт відсутності реєстрації податкових накладних не є незворотнім та об`єктивно доведеним, оскільки позивач ще мав право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні. При цьому фіскальна служба мала право застосувати до такого платника податків штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію, але аж ніяк не за відсутність реєстрації податкових накладних.

Вказані обставини є додатковою підставою протиправності висновків контролюючого органу щодо застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за період липень 2017 - жовтень 2018 року згідно податкового повідомлення - рішення від 02.01.2019 № 000085213 на підставі ст.120-1.2 ст. 120-1 ПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Задовольнити позов Фізичної особи-підприємця Ковалевича Едуарда Володимировича.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Бериславського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі № від 02.01.2019 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 Едуарда Володимировича 402574 грн. 19 коп. штрафу.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця Ковалевича Едуарда Володимировича ( АДРЕСА_1 Херсонська область, смт. АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , 18, код ЄДРПОУ ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4025 (чотири тисячі двадцять п`ять) грн. 74 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75, ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 травня 2019 р..

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 111030600