Справа № 1640/3397/18
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2019 року

Київ

справа №1640/3397/18

адміністративне провадження №К/9901/14700/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гусака М.Б., перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі № 1640/3397/18 за позовом ПАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до ДФС про скасування індивідуальної податкової консультації, -

УСТАНОВИВ:

22 травня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДФС на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі № 1640/3397/18.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вона не оформлена у відповідності до вимог цієї статті, всупереч приписів її частини четвертої, не додано документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Клопотання ДФС про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення судом касаційної інстанції задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення, відстрочення від сплати судового збору, є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Із змісту чинного правового регулювання вбачається, що термін «майновий стан сторони» не охоплює випадки, коли стороною у справі є держава, представником якої у даному спорі є ДФС.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 8 цього закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеною нормою встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, або звільнити від сплати такого збору.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У КАС України термін "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб" вживається у значенні - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини першої статті 4 КАС України).

Статтею 7 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року (рік, в якому було подано адміністративний позов) прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено в розмірі 1762 гривні.

Отже скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3524 грн та подати до Верховного Суду документ, який це підтверджує.

Судовий збір підлягає сплаті за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - 6007; код банку отримувача (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку - 207; призначення платежу - 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з положеннями частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, залишення останньої без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 133, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ДФС про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення судом касаційної інстанції.

2. Касаційну скаргу ДФС на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі № 1640/3397/18 залишити без руху.

3. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначеного недоліку десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

М.Б. Гусак,

Суддя Верховного Суду