Справа № 462/1278/19
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1278/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н.М.

за участю секретаря Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП у Івано-Франківській області лейтенанта поліції Реги Мирослава Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ № 930177 від 19 лютого 2019 року, яку виніс інспектор Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП у Івано-Франківській області лейтенант поліції Рега Мирослав Ігорович, а також просить визнати дії інспектора протиправними.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає постанову протиправною. Зазначає, що правопорушення він не вчиняв. Окрім цього під час розгляду справи інспектором поліції не було досліджено доказів по справі. Таким чином не було повно та всебічно з`ясовано всіх обставин справи. Крім цього вважає, що розгляд справ про адміністративне правопорушення на місці вчинення є таким, що суперечить Конституції України з огляду на рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015. З огляду на вказане, просить задовольнити його позовні вимоги

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи наведене суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 930177 від 19 лютого 2019 року, яку виніс інспектор Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП у Івано-Франківській області лейтенант поліції Рега Мирослав Ігорович, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн. (а.с. 3).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19 лютого 2019 року о 09:52 год., керуючи автомобілем Skoda Rapid (д.н.з. НОМЕР_1 ), у с. Дем`янів по вул. Львівській здійснив обгін транспортного засобу, який рухався у попутному напрямку, на пішохідному переході, чим порушив п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення не було зазначено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідачем у свою чергу не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху, а саме що він здійснив обгін на пішохідному переході.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,6 ст.77 КАС України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів».

Відповідачем по справі інспектором Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП у Івано-Франківській області лейтенантом поліції Регою Мирославом Ігоровичем на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження в справі, не було подано відзиву на позовну заяву та доказів, що обґрунтовують доводи заперечень проти позову, зокрема, доказів того, що позивач 19 лютого 2019 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме здійснив обгін на пішохідному переході.

Тому, виходячи з презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень (ч. 2 ст.77 КАС України) і недоведеності ним правомірності свого рішення, у справі наявні підстави для задоволення позовної вимоги також про визнання дій відповідача протиправними.

Суд критично ставиться до доводів позивача щодо неналежного місця розгляду справи. Рішення Конституційного суду України на момент його винесення дійсно регулювало питання щодо місця розгляду справи, адже існувала невизначеність у відповідній нормі КУпАП. Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції.

А частина 4 вищезазначеної статті вказує на те, що у випадках, передбачених ч. 1 і 2 зазначеної статті уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги є вмотивованими та підставними, а тому позовну заяву слід задовольнити, визнати протиправними дії інспектора Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП у Івано-Франківській області лейтенанта поліції Реги Мирослава Ігоровича щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 930177 від 19 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП у Івано-Франківській області лейтенанта поліції Реги Мирослава Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП у Івано-Франківській області лейтенанта поліції Реги Мирослава Ігоровича щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 930177 від 19 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання тексту судового рішення.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: