Справа № 1.380.2019.000405
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4343/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (Експертно-кваліфікаційна комісія МВС) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року, ухвалене суддею Крутько О.В., 11:07:11 год., м. Львів, дата складання повного тексту рішення 15 березня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (Експертно-кваліфікаційна комісія МВС) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (Експертно-кваліфікаційна комісія МВС), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Експертно-кваліфікаційної комісії МВС від 23.11.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Експертно-кваліфікаційної комісії МВС від 23.11.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертної спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 порушено за заявою, яка його не стосувалась. Суду не надано документів, що містять інформацію про допущення судовим експертом порушення нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз, заяв, скарг громадян. Не обґрунтовано, які саме норми та яких нормативно-правових актів порушено. Відповідачем не обґрунтовано не лише підстави для застосування відповідальності, але й вид дисциплінарного стягнення, який обрано експерту ОСОБА_1, оскільки позивач покликався на те, що раніше до дисциплінарної відповідальності він не притягувався.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС (Експертно-кваліфікаційна комісія МВС) оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що 02.11.2017 на адресу Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України надійшла заява від громадянина ОСОБА_2 від 20.10.2017 щодо проведених судових автотехнічних експертиз саме у кримінальному проваджені унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003294. У вище вказаній заяві також йшла мова про висновок експерта від 17-02.2017 № 1/172, який був складений ОСОБА_1 Таким чином, позивач ОСОБА_1 вводить суд в оману стверджуючи, що така заява відсутня.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні акцентує увагу на тому, що суду не надано документів, що містять інформацію про допущення судовим експертом порушення нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз, заяв, скарг громадян, але як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 особисто їх надав в якості додатків до позовної заяви, а саме: копія Витягу з Протоколу № 1876-С спеціального засідання Експертно-кваліфікаційної комісії МВС від 23.11.2018 та копія Висновку за результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_2 про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Закарпатського НДЕКЦ Маргіти В. І. у частині, що стосується працівника Львівського НДЕКЦ ОСОБА_1, затвердженого 13.02.2018 р. директором ДНДЕКЦ МВС України - керівником Експертної служби МІС України ОСОБА_3 .

Також, апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідач (ДНДЕКЦ) є суб`єктом владних повноважень, а отже помилково застосував норму ч.2 ст.77 КАС України. У зв`язку з зазначеним розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС про визнання протиправним та скасування рішення не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Зі змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (Експертно-кваліфікаційна комісія МВС), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Експертно-кваліфікаційної комісії МВС від 23.11.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод».

Відповідно до частини 3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пунктів 1, 2, 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Встановлено, що згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правовою формою Державного науково-дослідного центру експертно-криміналістичного центру МВС України є державна організацій (установа, заклад).

При цьому, за Державним класифікатором України «Класифікацій організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004», затвердженим і введеним в дію наказом Державного комітету статистики України від 25.06.2004 №401, орган державної влади (код 410) і державна організація (установа, заклад) (код 425) є різними організаційно-правовими формами юридичної особи.

Відповідно до п.3.4.4 зазначеного вище Державного класифікатору державна організація (установа, заклад) утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Згідно з п.1 Положенням про Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.01.2017 року № 77, ДНДЕКЦ - це державна спеціалізована установа судової експертизи, яка є головним підрозділом Експертної служби, що належить до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України.

За змістом положень Закону України «Про судову експертизу», Положення про Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України, а також Положення про Експертно-кваліфікаційну комісію МВС та атестацію судових експертів Експертної служби МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2017 року № 102, не передбачено здійснення ДНДЕКЦ та/або його керівником і працівниками владних управлінських функцій, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 2 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

В розумінні норми п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Проаналізувавши норми Законів України «Про судову експертизу», «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», суом встановлено, що на судових експертів Львівського НДЕКЦ МВС не поширюється дія норм, які регламентують публічну службу.

Таким чином, Державний науково-дослідний центр експертно-криміналістичного центру МВС України не є органом державної влади, а працівники ДНДЕКЦ і територіальних підрозділів Експертної служби МВС (до яких відноситься Львівський НДЕКЦ МВС) не є такими, що займають посади публічної служби, та не відносяться до суб`єктів владних повноважень. Відповідно даний спір не пов`язаний з виконанням керівником ДНДЕКЦ владних управлінських функцій по відношенню до судового експерта територіального підрозділу Експертної служби та не стосується проходження судовим експертом публічної служби.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України до компетенції судів щодо розгляду в порядку цивільного судочинства справ відносить справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний спір не підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства та підлягає розгляду за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №826/14493/17.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадженння у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 309, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (Експертно-кваліфікаційна комісія МВС) задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 7 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000405 за позовом ОСОБА_1 до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (Експертно-кваліфікаційна комісія МВС) про визнання протиправним та скасування рішення скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 29.05.2019.