Справа № 160/1567/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Справа № 160/1567/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 18.02.2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд визнати неправомірною відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 04.12.2018 року № 151 та зобов`язати Пенсійний орган провести такий перерахунок.
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправні дії Пенсійного органу, який у порушення вимог законодавства України безпідставно відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 04.12.2018 року № 151, в якій відображено кратність зони небезпеки, отриману зону опромінення та 100% тарифну ставку, а також розраховану суму за роботу в зоні відчуження при ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС за період з 08 по 09 травня 1986.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення її недоліків.
Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду заперечення на позов, у якому просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог з огляду на те, що зазначені у довідці позивача відомості, на підставі яких останній просить здійснити перерахунок пенсії, не підтверджені жодними платіжними дорученнями, у зв`язку з чим вважає, що перерахунок пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 1 групи та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».
Дніпропетровською обласною адміністрацією видано позивачу довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження від 04.12.2018 року № 151 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.05.1986 року по 09.05.1986 року.
На підставі вказаної довідки та відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач звернувся до Пенсійного органу з метою здійснення перерахунку пенсії, проте листом останнього від 04.01.2019 року № 21/03.20-26 у здійсненні такого перерахунку відмовлено з підстав не надання документів щодо підвищення на 100; тарифної ставки.
Вказані обставини і слугували підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить із того, що порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок № 1210), якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно пп. 3 п. 3 Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Згідно пп. 4 п. 3 Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Пунктом 7 Порядку № 1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом "таємно" щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа "таємно" та для "службового користування" стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова РМ СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова РМ СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова РМ УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та ін.
У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Так, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100 %.
Частиною 4 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Отже, розмір призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.
Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).
За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку, заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).
Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).
З огляду на вищезазначені норми, суд вказує на те, що підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, про тривалість робочого дня та місця виконання роботи або довідки архіву Міністерства оборони України, які мають підтверджувати час, місце, тривалість робочого дня та довідки підприємств, установ, організацій - про заробітну плату.
Тобто, перерахунок пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.
Згідно із довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження від 04.12.2018 року № 151 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.05.1986 року по 09.05.1986 року, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08.05.1986 року по 09.05.1986 року на посаді водія та розрахунок збереженої заробітної дати за вказані дні роботи в зоні відчуження складає 177,60 крб. з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови Ради Міністерства УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7. Оплата за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) по зонах небезпеки провадиться, виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-денного (36-годинного) робочого тижня.
При цьому, в матеріалах справи також наявна довідка архіву Міністерства оборони України від 02.09.93 року, якою також підтверджено участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08.05.1986 року по 09.05.1986 року на посаді водія та у вказаній у відмітках міститься відомості щодо нарахування винагороди у розмірі 100 тарифної ставки, що у свою чергу спростовую доводи Пенсійного органу про відсутність таких доказів.
За таких обставин, у відповідача не було законних підстав для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження від 04.12.2018 року № 151, а тому суд вважає за необхідне визнати таку відмову протиправною та зобов`язати Пенсійний орган провести перерахунок пенсії позивача на підставі зазначеної довідки.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача у подальшому проводити нарахування та виплати пенсії згідно чинного законодавства України наразі є передчасними, оскільки є вимогою на майбутнє.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають з огляду на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження від 04.12.2018 року № 151.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна