Справа № 821/410/17 
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2019 року

Київ

справа №821/410/17

адміністративне провадження №К/9901/38581/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Мороз Л.Л., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги у справі №821/410/17 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень відділу державної реєстрації Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Крамаренко Тетяни Анатоліївни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року скасовано. Провадження у справі №821/410/17 закрито. Роз`яснено позивачеві, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

13 травня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги у справі №821/410/17.

Клопотання вмотивоване тим, що товариством було подано апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2017 року, яка була задоволена. За змістом частин п`ятої, десятої, одинадцятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У зв`язку з наведеним, заявник просить постановити ухвалу про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» сплачений судовий збір за звернення до апеляційної інстанції.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Таким чином, законодавець розрізняє судовий збір і витрати, пов`язані з розглядом справи, як такі, що є різними видами судових витрат.

Частиною десятою статті 139 КАС України, на яку послався заявник, встановлює, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, вказана норма встановлює право відповідача отримати компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, в той час як заявник є третьою особою і ним поставлено питання про відшкодування сплаченого судового збору, який не відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, на підставі вказаної норми клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, порядок відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, врегульовано частиною 11 статті 139 КАС України, згідно якої вони стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У даній справі, провадження в якій було закрито, заявник брав участь як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступав у справі на стороні відповідача та заперечував заявлені позовні вимоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, за встановлених обставин, у такому ж порядку підлягають відшкодуванню і судові витрати, понесені заявником.

Таким чином, з огляду на наведене ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» у клопотанні правове обґрунтування, колегія суддів дійшла висновку, що понесені ним витрати на сплату судового збору за звернення до апеляційної інстанції не підлягають стягненню з позивача.

Водночас слід зазначити, що крім інституту розподілу судових витрат, який врегульований статтями 139-140 КАС України, існує також механізм повернення сплаченого судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до пунктів 1 та 5 частини першої статті 7 наведеного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а також в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому Закон не пов`язує можливість вирішення питання повернення судового збору виключно судом тієї інстанції, при зверненні до якого було сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, або ж судом тієї інстанції, який безпосередньо закрив провадження у справі. Це насамперед пов`язано з тим, що повернення судового збору здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи, що заявником не порушено питання повернення судового збору, а вимогою поданого клопотання є стягнення саме з позивача судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги у справі №821/410/17, яке судом визнано необґрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 132, 139, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги у справі №821/410/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду