Справа № 814/609/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2019 року

Київ

справа №814/609/18

касаційне провадження №К/9901/14098/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Бившевої Л.І. (суддя-доповідач), Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М., розглянув матеріали касаційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі № 814/609/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮТАС" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 06.06.2018 позовні вимоги задовольнив: визнав протиправними та скасував рішення Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкових накладних від 08.12.2017 р. №380155/33132979, від 12.12.2017 р. №401499/33132979, від 15.12.2017 №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 р. №436393/3313297, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399 / 33132979, №436400 / 33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979; зобов`язав Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮтас" від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2014 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, №20, від 14.10.2017 №21; у задоволенні вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України подати звіт про виконання рішення відмовив.

Одеській апеляційний адміністративний суд постановою від 29.11.2019 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 скасував та прийняв нову постанову, якою позов задовольнив частково: визнав протиправними та скасував рішення ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних від 08.12.2017 №380155/33132979, від 12.12.2017 №401499/33132979, від 15.12.2017 №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 №436393/33132979, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400 / 33132979, №436401 / 33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979; зобов`язав Державну фіскальну службу України розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "НікЮтас" від 31.07.2017 №25, від 24.09.2017 №38, від 26.09.2017 №45, 46, від 27.09.2017 №47, від 28.09.2017 №49, від 29.09.2017 №50, від 30.09.2017 №51, від 01.10.2017 №3, від 03.10.2017 №6, від 04.10.2017 №14, від 06.10.2017 №15, від 07.10.2017 № 16, від 10.10.2017 №8, від 13.10.2017 №20, від 14.10.2017 №21 в Єдиному реєстрів податкових накладних; у задоволенні решти позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» відмовив.

Державна фіскальна служба України подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд першої інстанції ухвалою від 03.04.2018 призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податковим органом безпідставно було відмовлено в реєстрації податкової накладної, оскільки у квитанціях, які направлені на адресу позивача, контролюючий орган не вказав ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційні скарзі таких застережень не міститься.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2018, необґрунтованою.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись пунктом 5 частиною першою, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018.

Копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна