Справа № 303/2624/19
Суддя: Гутій О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/2624/19
Номер рядка статистичного звіту- 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участі секретаря судового засідання Марков А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БПП в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції у Київській області Сонько Дмитра Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 636444 від 07 квітня 2019 року ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову серії НК № 636444 від 07 квітня 2019 року, винесену інспектором роти №4 БПП в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції у Київській області Сонько Дмитром Володимировичемпо справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 , 07.04.2019 року о 11 годині 15 хвилини на 76 км. автодороги Київ -Харків, керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz ASTROS 1844, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі при трьох смугах для руху в одному напрямку та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи та страховий поліс, чим порушив п.п. 2.4 а ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

З винесеною постановою позивач не згідний, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а дії інспектора вважає неправомірними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

При цьому, позивач зазначає, що ним були подані пояснення при винесенні оскаржуваної постанови, однак такі пояснення працівником поліції взяті до уваги не були, доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, місце скоєння та його рух вказано не вірно, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушення закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Посилається, що здійснюючи рух вантажного автомобіля з причепом він рухався з дозволеною швидкістю у правій смузі руху. Перед ним рухався автомобіль на малій швидкості, не подаючи сигнал повороту, і він, включивши сигнал повороту, об`їхав його, рухаючись в лівому ряду. Раптово його зупинив інспектор в тому місці, де поблизу знаходиться пост поліції. Він зупинився та поцікавився на якій підставі його було зупинено, так як ніяких порушень він не вчиняв. Однак, інспектор на його запитання про причину зупинки не пояснив та в різкій формі зажадав його документи. Після чого, інспектор, отримавши відомості по його особу махнув рукою, вказуючи цим продовжувати рух.

Крім того, зазначає, що навіть якби було зафіксовано рух його автомобіля під час обгону, то все одно йому було б важко довести що інший автомобіль рухався з малою швидкістю, тому що на фото визначити швидкість автомобіля не можливо.

Зважаючи на це, Сидун ОСОБА_2 . вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, жодних доказів на підтвердження адміністративного правопорушення немає. Враховуючи вищезазначені обставини, постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при винесені постанови не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим така підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належними чином, однак подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач інспектор роти №4 БПП в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенант поліції у Київській області Сонько Дмитро Володимировичв судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Подав відзив на позов, в якому заперечив проти позову, так як працівник патрульної поліції діяв у відповідності до діючого законодавства. Крім того, посилається, що на відеодиску, доданого до відзиву, вбачається, що позивач визнав факт керування транспортним засобом у крайній лівій смузі, але не вважає це порушенням.

Також, зазначає, що поліцейський має зупинити транспортний засіб, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Посилається на п. 11.6. ПДР, де зазначено, що на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження. Таким чином вантажним автомобілям забороняється виїзд на крайню ліву смугу, яка повинна залишатись вільною для руху швидкісних транспортних засобів легкових автомобілів, мотоциклів, автомобілів швидкої допомоги, пожежних, оперативних та аварійних служб.

Крім того, відповідно до п.2.4 а ) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитись з дотриманням вимог цих Правил а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1, однак на відео зафіксовано що ОСОБА_1 відмовляється пред`явити будь які документи. Враховуючи вищенаведене в позові просить відмовити.

29 травня 2019 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що лейтенант поліції Сонько ОСОБА_3 спотворив реальну обстановку, яка склалася, практично весь текст відзива це перерахування правил та законів, які повинен дотримуватися поліцейський і які він нібито дотримувався під час фіксації. Єдиний доказ своєї правоти обґрунтовується записом нагрудної камери, але він не може служити виправданням його дій, так як не відображає повну картину тих подій на трасі. Крім того зазначає, що якби запис ввівся не з нагрудної відеокамери, а зі стаціонарної, то можна було б бачити , як він об`їхав транспортний засіб, який повільно рухався і тільки кілька секунд він рухався по лівій смузі, що не заборонено.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії НК № 636444 від 07 квітня 2019 року позивача ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 07.04.2019 року о 11 годині 15 хвилини на 76 км. автодороги Київ -Харків, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz ASTROS 1844, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі при трьох смугах для руху в одному напрямку та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи та страховий поліс, чим порушив п.п. 2.4 а ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень(а.с.5,19).

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Позивач у позовній заяві зазначає, що ним були подані пояснення при винесенні оскаржуваної постанови, однак такі пояснення працівником поліції взяті до уваги не були, доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, місце скоєння та його рух вказано не вірно, тобто факту порушення оснований на припущеннях, що є порушення закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. При розгляді справи було грубо порушено його права, передбачені чинним законодавством України. Зазначає, що він правил дорожнього руху не порушував.

Згідно з ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст.258КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною 5 ст.258КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.126 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, слід дійти висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми ст. 258 КУпАП зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення ПДР України на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ст. 258 КУпАП).

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1ст.126КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Крім того, щодо посилання позивача, на те що він, здійснюючи рух вантажного автомобіля з причепом рухався з дозволеною швидкістю у правій смузі руху з дозволеною швидкістю у правій смузі руху. Так як, перед ним рухався автомобіль на малій швидкості, не подаючи сигнал повороту, він включивши сигнал повороту, об`їхав його рухаючись в лівому ряду, спростовується наступним.

У пункті 11.6 Правил дорожнього руху України зазначено, на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження. Таким чином вантажним автомобілям забороняється виїзд на крайню ліву смугу, яка повинна залишатись вільною для руху швидкісних транспортних засобів легкових автомобілів, мотоциклів, автомобілів швидкої допомоги, пожежних, оперативних та аварійних служб.

Посилання в позові на те, що відповідач безпідставно виніс постанову свого підтвердження в суді не знайшли та спростовуються відео з нагрудної камери інспектора роти № 4 БПП в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції у Київській області Сонько Дмитром Володимировичем. Згідно змісту відеофайлу зафіксовано, що водій рухався у крайній лівій смузі руху при трьох смугах для руху в одному напрямку, крім того на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_4 поліс обов`язково страхування поліцейському не пред`явив.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Крім того, згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведених обставин, суд вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України ст.ст. 9, 17, 18, 33, 126, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БПП в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції у Київській області Сонько Дмитра Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 636444 від 07 квітня 2019 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2019 року.

Головуюча О.В.Гутій