Справа № 826/1906/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1906/18 Головуючий у І інстанції - Качур І.А.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного державного інспектора інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Євдокименка Андрія Володимировича про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису і наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного державного інспектора інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Євдокименка Андрія Володимировича, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного державного інспектора інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Євдокименка Андрія Володимировича по проведенню позапланових перевірок 17 липня 2017 року та 15 грудня 2017 року реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

визнати протиправним та скасувати припис Головного державного інспектора інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Євдокименка Андрія Володимировича від 28.07.2017 року про зупинення з 28 липня 2017 року виконання будівельних робіт до усунення допущених правопорушень;

визнати протиправним та скасувати наказ від 01.08.2017 року № 247 року в.о. директора Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» від 13.04.2017 №КВ 03 та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» від 18.05.2017 № KB 86. 3амовник-ОСОБА_1.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення змінивши його мотивувальну частину, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що документи, які засвідчують право власності на нежитлові приміщення горища (під дахового простору) Позивачем не надані. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ОСОБА_1 не володіє на законних підставах нежитловими приміщеннями горища на АДРЕСА_1, тому вона не може бути замовником їх реконструкції та не може затверджувати проектну документацію. Тобто, зазначений вище об`єкт будівництва реконструюється без належно затвердженого проекту та згідно з положеннями ст. 376 Цивільного кодексу України вважається самочинним будівництвом, чим порушено вимоги абз. 3 ст. 23, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про архітектурну діяльність». Також, суд першої інстанції дійшов не правильного висновку що оскаржувані декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкту до експлуатації вичерпали свою дію, як ненормативні акти індивідуальної дії.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Відповідно до наданих витягів з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Вказаними документами підтверджується факт державної реєстрації права власності на новостворене майно за ОСОБА_1 Також, Позивач вказує на те, що органам державного архітектурно-будівельного контролю надано право в деяких випадках, керуючись законом та в межах наданих його повноважень скасовувати реєстрацію декларацій, проте реалізація відповідного права після реєстрації права власності суперечить положенням частини першої статті 321 ЦК України щодо непорушності права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, на підставі звернення ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» від 19.06.2017 року № 356 Департаментом проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності позивачем на об`єкті «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 », за результатами чого складено акт б/н від 17.07.2017 року.

Згідно з актом від 17.07.2017 року б/н встановлено, що квартиру № 12 реконструйовано шляхом влаштування отвору в стелі квартири та об`єднання простору квартири з простором горища.

За результатом вказаної перевірки головним державним інспектором інспекційного відділу № 3 Управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Євдокименком А.В. 28.07.2017 року винесений припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт до усунення допущених правопорушень.

В подальшому, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано наказ від 01.08.2017 року № 247 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, яким:

скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» від 13.04.2017 року № КВ 03, 3амовник- ОСОБА_1 ;

скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» від 18.05.2017 року № KB 86. 3амовник- ОСОБА_1 .

Також, з метою встановлення дотримання Позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» та виконання вимог припису про усунення порушення від 28.07.2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведено повторну позапланову перевірку, за результатами якої складено акт від 17.12.2017 року б/н.

Позивач вважає, що Відповідачами перевірка проведена необ`єктивно, без дослідження відповідних документів, виданий ний припис 28.07.2017 року є протиправним, оскільки, на думку Позивача, законодавством не передбачено зупиняти вже виконані роботи з реконструкції та підтверджуються доказами. Також, Позивач вважає наказ протиправним та прийнятим з порушенням норм законодавства.

Відмовляючи у задоволенні адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкту до експлуатації є ненормативними актами індивідуальної дії та вичерпають свою дію після їхньої реалізації, а саме після оформлення права власності на новостворений об`єкт нерухомості (реконструкція). До такого висновку суд першої інстанції дійшов, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 та постанову Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року № 21-405а14, відповідно до яких у разі прийняття органом місцевого самоврядування акта індивідуальної дії, який вичерпав свою дію після реалізації, оскаржувати такий акт належить до суду цивільної юрисдикції.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року № 687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

За приписами статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно статті 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Положеннями статті 34 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації (ч. 2 ст. 36 Закону № 3038-VI).

Водночас, як передбачено пунктом 3 частини 7 статті 36 Закону № 3038-VI, декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, частиною 1 статті 39 Закону № 3038-VI визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 39-1 Закону № 3038-VI).

На підставі зазначеної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який і визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі - Порядок № 461).

Пункт 29 Порядку № 461 передбачає, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

Під виявленням недостовірних даних у зареєстрованій декларації розуміється встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації.

За визначенням, викладеним у частині 1 статті 41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2003 року № 15-5166 є власником квартири, що складає 188,1 кв.м. загальної площі, з них житлова площа - 39,6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою реконструкції частини вказаної квартири ОСОБА_1 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» від 13.04.2017 року № КВ 03.

В декларації про початок виконання будівельних робіт зазначено: вид будівництва - реконструкція; код об`єкта - 1122.1, категорія складності ІІ. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані не видаються. Замовник будівництва - ОСОБА_1 Основні показники об`єкта відповідно до проектної документації: загальна площа - 199,7 кв.м., житлова площа - 87,8 кв.м., кількість поверхів: 4-й, мансардний поверх 4 - поверхового з мансардою будинку цегла.

В подальшому, 18.05.2017 року Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у місті Києві зареєстрував декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири АДРЕСА_1» № НОМЕР_1 .

Також, в декларації про готовність об`єкта до експлуатації зазначено інформацію про дозвільні документи, а саме: декларацію про початок виконання будівельних робіт від 13.04.2017 року № КВ 03.

При цьому, відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553) за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

За приписами пункту 17 Порядку № 553 У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Під час проведення перевірки виявлено, що у квартирі АДРЕСА_1 ведуться будівельні роботи, а саме квартири з простором горища (а.с. 118 - 131).

За приписами частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Положеннями статті 369 Цивільного кодексу України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Під час проведення позапланової перевірки замовником будівництва не надано підтвердження наявності письмової та нотаріальної засвідченої згоди співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 щодо виконання будівельних робіт із приєднання горища будинку до вказаної квартири.

За результатами проведення перевірки було складено акт перевірки від 28.07.2017 року, та враховуючи виявлені порушення Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) замовнику будівництва ОСОБА_1 видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 28.07.2017 року, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельник норм, державних стандартів і правил від 28.07.2017 року.

У приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельник норм, державних стандартів і правил зазначено про усунення допущених правопорушень в термін до 28.08.2017 року .

Згідно з пунктом 21 Порядку № 553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Матеріалами справи підтверджується, що від отримання акта перевірки та приписів уповноважена особа замовника будівництва відмовилась, у зв`язку із чим, Відповідачем було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 28.07.2017 року на адресу замовника. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення документи було отримано замовником будівництва 01.08.2017 року про що свідчить відповідна відмітка.

За приписами частини 2 статті 39-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема статтею 39-1, встановлено єдину підставу для скасування Інспекцією реєстрації декларації, а саме: подання суб`єктом недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому, такі недостовірні дані повинні відповідати одній із наступних умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що частини 1 статті 39-1 Закону № 3038-VI виявлення Інспекцією недостовірних даних у зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, є підставою для внесення до декларації змін у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а не для скасування реєстрації декларації, з чим погоджується колегія суддів.

Також, Позивачем долучено до матеріалів справи, технічний паспорт на вказану квартиру, на підставі якого була зареєстрована декларація на реконструкцію квартири із якого вбачається існування прорізу між 4-им та мансардним поверхом на момент початку робіт з реконструкції (а.с. 157; 228-229).

Крім того, стелею коридору літ. 1 площею 11,8 кв.м. приналежної Позивачу квартири АДРЕСА_1 та приміщення мансандрового поверху, був влаштований отвір під час реконструкції будинку у 1999 році, що підтверджується витягом з проекту «Архітектурної студії А.Володарської» в частині розділу «Основні креслення» (а.с. 271).

Таким чином, доводи Відповідача в апеляційній скарзі, що документи які засвідчують право власності на нежитлові приміщення горища ОСОБА_1 не надані не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції. Відповідачем не враховано, що такі документи і не могли бути надані через відсутність у будинку запроектованого та побудованого горища (піддахового простору), яке бути б спільною сумісною власністю співвласників будинку, відповідно до ст. 382 ЦК України.

Також, посилання Відповідача про те, що ОСОБА_1 не володіє на законних підставах нежитловим приміщенням горища за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вона не може бути замовником їх реконструкції та не може затверджувати проектну документацію, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 володіла на час отримання декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » квартирою 188,1 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та їх обтяжень (а.с. 250), також, Позивач володіє квартирою, площа якої після реконструкції складає 198,5 кв.м. на законних підставах (а.с.263-265).

При цьому, згідно з частиною 9 статті 39 Закону № 3038-VI зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

За приписами частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Характеризуючи ненормативні правові акти, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16.04.2009 року за № 7-рп/2009 (по справі за № 1-9/2009) їх визначив як такі, що передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

На неможливість забезпечення реального захисту прав оскарженням актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію та на підставі яких виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, вказував Верховний Суд України, зокрема у постанові від 11.11.2014 року (справа № 21-405а14).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкту до експлуатації є ненормативними актами індивідуальної дії та вичерпають свою дію після їхньої реалізації, а саме після оформлення права власності на новостворений об`єкт нерухомості (реконструкція).

Разом з цим, реконструкцію об`єкту завершено та 18.05.2017 року Департаментом зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатацію № KB 86, на підставі якої зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 199,7 кв.м., житловою площею - 87,8 кв.м., про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2018 року.

Оскільки ОСОБА_1 оформила право власності на вказане реконструйоване нерухоме майно, то оскаржувані декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкту до експлуатації вичерпали свою дію, як ненормативні акти індивідуальної дії.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою права на спірний об`єкт має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що захисту в адмістративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 28.05.2019 року.