Справа № 520/3757/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 р. № 520/3757/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції протиправною у частині відмови у поверненні водійського посвідчення ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача у терміновому порядку повернути позивачу водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане ДАІ МВС УМВС України в Луганській області від 01.08.1998 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 по адміністративній справі №644/8235/18 він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На цю постанову позивачем була подана апеляційна скарга та розгляд справи призначений на 23.01.2019. Позивач, 21.01.2019 звернувся до відповідача з заявою про повернення вилученого водійського посвідчення АіА 125745, виданого ДАІ МВС УМВС України в Луганській області від 01.08.1998. Постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 по справі №644/8235/18 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 р. залишено без змін. Відповідач, 01.03.2019 надав відповідь, в якій відмовив в задоволенні заяви про повернення водійського посвідчення відповідно до абз.3 п.6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1086. Позивач вважає, що 18.01.2019 року сплинув строк накладення адміністративного стягнення та справа про адміністративне правопорушення не була розглянута у встановлений законом строк, отже, бездіяльність відповідача у вигляді відмови у поверненні позивачу водійського посвідчення є неправомірною. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно наданого до суду відзиву на позовну заяву пояснив, що Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 11.12.2018 р. по справі №644/8235/18 в межах тримісячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП, розглянуто протокол про адміністративне правопорушення серії БД №180550 відносно ОСОБА_1 та прийнято рішення щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Тобто, станом на день звернення позивача до Управління патрульної поліції в Харківській області із заявою про повернення вилученого посвідчення водія, вже існувало рішення суду, яким на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. У зв`язку з чим зазначив про відсутність підстав для повернення посвідчення водія ОСОБА_1 та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 18.10.2018 р. патрульним поліцейським відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №180550 за порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.7).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 по справі про адміністративне правопорушення №644/8235/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (а.с.10).

Постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 по справі про адміністративне правопорушення №644/8235/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 залишена без змін. (а.с.11-15).

Позивач, 21.01.2019 р. звернувся до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з заявою, в якій просив терміново повернути вилучене у ОСОБА_1 водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане ДАІ МВС УМВС України в Луганській області від 01.08.1998 р. Зазначив, що 21.12.2018 р. ОСОБА_1 на постанову суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу, розгляд справи призначено на 23.01.2019. Таким чином, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 по справі №644/8235/18 не набрала законної сили, та суд не може визнати винним позивача, так як згідно зі ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. (а.с.16).

Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції 01.03.2019 року надано ОСОБА_1 відповідь за №2080/41/14/03-2019 про відмову в задоволенні заяви та поверненні посвідчення водія. (а.с.17).

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю в частині відмови у поверненні водійського посвідчення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Підставою для відмови у поверненні водійського посвідчення в листі №2080/41/14/03-2019 від 01.03.2019 відповідач вказує п.6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1086. Крім того, зазначає, що постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 залишено без змін.

Відповідно до приписів ст.265-1 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу, тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, у випадках, якщо судом не прийнято рішення щодо позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справа про адміністративне правопорушення не розглянута у встановлений законом строк, особа має право звернутися за отриманням вилученого документа. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві:

за заявою водія у разі, коли суд не прийняв у тримісячний строк рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або не розглянув у встановлений законом строк справу про адміністративне правопорушення;

після виконання водієм постанови суду про накладення адміністративного стягнення або подання до територіального органу Національної поліції копії постанови суду про закриття справи (крім випадків, коли справу про адміністративне правопорушення за тим самим фактом закрито у зв`язку з передачею матеріалів прокурору або органу досудового розслідування);

у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім того, згідно з п.10 розділу ХІ Інструкції №1395 від 07.11.2015, затвердженої Наказом МВС України, після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія у випадку, якщо судом не прийнято рішення щодо позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справу про адміністративне правопорушення не розглянуто у встановлений законом строк, особа має право звернутися за отриманням вилученого документа до підрозділу поліції за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до статті 276 КУпАП. Після закінчення тримісячного строку, якщо особа не звернулася за отриманням вилученого документа, таке посвідчення водія зберігається в підрозділі поліції до надходження постанови суду, яка набрала законної сили. З дати надходження такої постанови посвідчення водія протягом трьох днів надсилається до територіального органу з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання особи.

Як встановлено судом в ході розгляду справи та про що зазначалось вище, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 по справі про адміністративне правопорушення №644/8235/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 11.12.2018, в межах встановленого статтею 38 КУпАП строку, розглянуто справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №180550 від 18.10.2018, складеного відносно ОСОБА_1 , та прийнято рішення щодо позбавлення позивача права керування транспортним засобом строком на один рік.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що станом на час звернення позивача 21.01.2019 р. до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з заявою про повернення водійського посвідчення, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №180550 від 18.10.2018 та прийнято рішення Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке було прийнято у визначений законодавством, тримісячний строк тимчасового вилучення посвідчення водія.

Посилання позивача на не розгляд справи про адміністративне правопорушення у встановлений законодавством тримісячний строк, оскільки позивачем було подано апеляційну скаргу на рішення суду, суд не приймає до уваги, оскільки ані приписи ст.265-1 КУпАП, ані приписи постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1086 не містять посилань на те, що рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами має бути таким, що набрало законної сили, натомість, містять посилання про прийняття судом у тримісячний строк рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку справа про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №180550 від 18.10.2018 р., складеним відносно ОСОБА_1, розглянута у встановлений законом строк - 11.12.2018 та судом прийнято у тримісячний строк рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим відповідач при відмові в задоволенні заяви позивача та відмові повернути посвідчення водія діяв правомірно, в межах наданих Законом повноважень та у спосіб, що передбачений законом.

Крім того, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 по справі про адміністративне правопорушення №644/8235/18, якою позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік, залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019, у зв`язку з чим у відповідача відсутні законні підстави для повернення посвідчення водія позивачу за заявою від 21.01.2019 р. Отже, судом не встановлено обставин, визначених п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1086, за яких водійське посвідчення підлягає поверненню позивачу.

Щодо віднесення даного публічно-правового спору до юрисдикції адміністративного суду, суд зазначає, що в даному випадку позивач не оскаржує дії Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а оскаржує дії відповідача при виконанні публічно-владних управлінських функцій, тобто, предметом даної справи є перевірка законності дій чи бездіяльності відповідача, вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій, зокрема, відмови в поверненні посвідчення водія за наслідком вилучення останнього.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій, в той час, як доводи позивача не ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, код НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, 61033, код 40108646) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29 травня 2019 року.

Суддя Д.А. Волошин