Справа № 442/1420/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/5182/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 16.04.2019р. в адміністративній справі за позовом представника ОСОБА_1 , діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил (суддя суду І інстанції: Курус Р.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 17 год. 45 хв. 16.04.2019р., м.Дрогобич Львівської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 16.04.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

25.02.2019р. (згідно поштового штемпеля) представник ОСОБА_1 , діюча за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити строк на звернення до суду із розглядуваним позовом; визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. № 4898/20900/18 від 25.09.2018р., складену відносно ОСОБА_2 (а.с.1-4).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 16.04.2019р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. в справі про порушення митних правил № 4898/20900/18 від 25.09.2018р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч.3 ст.470 Митного кодексу /МК/ України; закрито провадження в справі про порушення митних правил (а.с.69-72).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Львівська митниця ДФС, яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення у справі, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в кінцевому підсумку призвело до невірного вирішення спору, просить судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.74-77).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду щодо оцінки технічної несправності та аварії ввезеного автомобіля як обставини непереборної сили, що перешкоджали своєчасному його вивезенню, не ґрунтуються на вимогах закону; в справі є відсутніми належні докази факту аварії, при цьому представлені позивачем протокол про адміністративне правопорушення та довідка про ДТП не відносяться до таких доказів. Також із представлених документів не видається можливим визначити конкретний час перебування автомобіля на ремонті. Натомість, упродовж двох місяців ОСОБА_2 не вчиняв будь-яких дій для завершення митного режиму «транзит», не помістив транспортний засіб в інший митний режим або не здійснив переміщення автомобіля через кордон на лафеті.

Водночас, судом помилково прийнято рішення про закриття провадження в справі про порушення митних правил, оскільки відповідно до ст.284 КУпАП такі повноваження належать органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також колегія суддів ухвалила відхилити клопотання представника позивача, що надійшло електронною поштою до апеляційного суду 27.05.2019р. (а.с.91-93), про відкладення апеляційного розгляду справи через відповідно перебування ОСОБА_2 поза межами України та знаходження адвоката у відрядженні; до клопотання не долучено достовірних доказів на підтвердження вказаних у ньому обставин.

Водночас, розглядувана справа відноситься до категорії термінових адміністративних справ, а особливості їх розгляду визначені ст.ст.268-272, 286 КАС України, якими, зокрема, передбачено скорочені строки повідомлення учасників справи, надання можливості ознайомитися із заявами (скаргами) учасників в судовому засіданні тощо.

Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримані вимоги ст.192 МК України і своєчасно повідомлено митний орган про обставини, які перешкоджають своєчасному вивезенню транспортного засобу.

Факт пошкодження транспортного засобу через дорожньо-транспортну пригоду підтверджується матеріалами справи. Така обставина виникла незалежно від волі позивача і спричинила пошкодження ТЗ, яке потребувало певного часу для відновлення можливості самостійного руху автомобілем.

В той же час по справі доведеним є й те, що позивач здійснив вивіз пошкодженого автомобіля за межі митної території України і саме тоді факт порушення терміну транзиту був виявлений працівником митниці, який і склав протокол про порушення митних правил.

Наведене дає суду підстави для висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутня така ознака складу порушення митних правил як вина, оскільки його умисел на порушення терміну транзиту чи протиправна необережність щодо дотримання цього строку не встановлені.

З огляду на такі обставини в діях ОСОБА_2 є відсутнім склад порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних причин.

Як слідує з матеріалів справи, 23.06.2018р. в режимі «транзит» через пункт пропуску «Краківець-Корчова» позивачем ввезено на територію України легковий автомобіль марки «Audi A4», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща).

Термін вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України завершився 28.06.2018р. (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці) або 03.07.2018р. (у разі переміщення в зоні діяльності різних митниць).

У встановлені строки позивач не вивіз ввезений ТЗ за межі митної території України.

26.06.2018р. позивач звернувся до Львівської митниці ДФС із заявою, в якій повідомив про неможливість своєчасного вивезення автомобіля через дорожньо-транспортну пригоду (аварію), яка мала місце 24.06.2018р. з участю вказаного автомобіля, в результаті чого останній зазнав значних пошкоджень (а.с.17).

Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 604865 від 04.07.2018р. та протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 085326 від 24.06.2018р. позивачем вчинено о 05 год. 01 хв. 24.06.2018р. по вул АДРЕСА_1 Самбірській, 81 в м.Дрогобичі Львівської обл. на вказаному автомобілі наїзд на опору, через що автомобіль отримав механічні пошкодження лівої сторони (а.с.24, 25).

Відповідно до замовлення-огляду № 587/3/М від 27.06.2018р., проведеного ФОП ОСОБА_3 , вартість капітального ремонту пошкодженого автомобіля склала 100000 грн. (а.с.18).

Також пошкоджений автомобіль перебував на належній ФОП ОСОБА_3 станції технічного обслуговування з 27.06.2018р. та через відсутність коштів був відвантажений 13.08.2018р. на евакуатор (а.с.29).

14.08.2018р. на евакуаторі позивачем був вивезений пошкоджений автомобіль за межі митної території України та в подальшому був знятий з реєстрації та утилізований на території Республіки Польща (а.с.22-23).

Таким чином, ОСОБА_2 перевищив строк тимчасового ввезення автомобіля на митну територію України більше ніж десять діб.

По причині наведеного, 14.08.2018р. відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 4898/20900/18 (а.с.12-16).

25.09.2018р. заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. були розглянуті матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та винесено постанову в справі про порушення митних правил № 4898/20900/18, якою останнього визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.8-10).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), зокрема згідно ч.1 ст.381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до приписів ст.ст.90 та 93 вказаного Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 зазначеного Кодексу встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту, які складають 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Із урахуванням наведених норм та фактичних обставин справи колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем доведено недотримання позивачем вищевказаних строків.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Звідси, підставами для звільнення особи від відповідальності у вказаних випадках є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затв. наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005р., обставинами непереборної сили слід вважати смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012р., аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Аналіз вищевикладених положень свідчить про те, що несправність транспортного засобу через дорожньо-транспортну пригоду може розцінюватися як обставина непереборної сили, що є підставою для звільнення від відповідальності відповідно до ст.460 МК України. Проте, в такому випадку ця обставина повинна мати належне документальне підтвердження, оскільки з нею закон пов`язує настання юридичних наслідків.

При цьому колегія суддів звертає увагу на такі обставини.

Згідно з п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012р., якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

Із змісту заяви ОСОБА_2 від 26.06.2018р. убачається, що він повідомив про технічні пошкодження автомобіля у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 24.06.2018р., які об`єктивно перешкодили вивезенню автомобіля у встановлені строки за межі України; наданий протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 085326 від 24.06.2018р. підтверджував зазначені обставини (а.с.17).

Також під час судового розгляду позивачем представлені докази поміщення 27.06.2018р. автомобіля на ремонт, проведення його огляду на предмет визначення вартості ремонту, перебування такого до 13.08.2018р. на станції технічного обслуговування і через відсутність коштів на ремонт вивезення автомобіля на лафеті за межі митного кордону України із подальшою утилізацією останнього.

Звідси, позивачем доведено належними доказами факт значних механічних пошкоджень автомобіля через дорожньо-транспортну пригоду, через що така подія повинна розцінюватися як обставина непереборної сили, що є підставою для звільнення від відповідальності відповідно до ст.460 МК України.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_2 упродовж двох місяців після скоєння ДТП з його вини не вчиняв жодних дій щодо вивезення спірного автомобіля або завершення митного режиму «транзит», чи поміщення транспортного засобу в інший митний режим, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не визначеного конкретного періоду для вивезення транспортного засобу при наявності висвітлених обставин.

Звідси, оцінка строку усунення триваючого порушення закону, яке фактично спричинено обставинами непереборної сили, повинна обґрунтовуватися реальною можливістю вивезення автомобіля, яка включає в себе фізичну та матеріальну можливість особи вжити заходів для доставки пошкодженого автомобіля на кордон для його вивезення за межі митної території України.

В умовах розглядуваного випадку строк, який перевищує граничний строк вивезення автомобіля та припиняється моментом вивезення його закордон, є виправданим через сукупність обставин: механічне пошкодження автомобіля через ДТП, його поміщення на СТО, робота позивача закордоном (а.с.26-28).

Разом з тим, згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Наведені вимоги в розглядуваному випадку судом дотримані, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасовано, через що закрито справу про порушення митних правил.

У частині дотримання позивачем строку звернення до суду із розглядуваним позовом (який фактично поновлений судом першої інстанції) колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.529 МК України скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Із змісту ст.289 КУпАП слідує, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини «Іліан проти Туреччини»).

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Оцінюючи дійсні обставини справи, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд повинен надати оцінку та провести об`єктивний аналіз всіх наведених у позові доводів та обставин справи, що дозволить дати відповідь на питання про те, чи позивач за встановлених обставин мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 4898/20900/18 від 14.08.2018р. позивача було повідомлено про розгляд справи, який відбудеться 25.09.2018р. У зв`язку із перебуванням закордоном позивач не зміг прибути у вказаний день до митного органу.

Оскільки рішення за результатами розгляду матеріалів справи не надходило до позивача, останній звернувся 25.01.2019р. до відповідача із заявою щодо повідомлення таких результатів.

15.02.2019р. на адресу позивача надійшла копія постанови № 4898/20900/18 від 25.09.2018р.

В супровідному листі Львівської митниці ДФС № 189/ДЗН/13-70-20/29 від 08.02.2019р. вказано, що така постанова попередньо була скерована згідно листа № 19703/13-70-20/М/29 від 27.09.2018р. (а.с.7).

Разом з тим, жодних доказів скерування такої постанови та її отримання позивачем відповідач не представив; будь-яких заперечень щодо поновлення пропущеного строку не навів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем пропущений строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил з поважних причин, через що останній підлягає поновленню.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ч.3 ст.470 МК України, а відтак заявлений позов про визнання протиправною і скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є обґрунтованим та підставним, а тому підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 16.04.2019р. в адміністративній справі № 442/1420/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 30.05.2019р.