Справа № 620/3607/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3607/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 25.02.2019) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Фабрика Здорово» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0 від 12.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приймаючи до уваги наявність всіх необхідних первинних документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Фабрика Здорово» з ПП «Вега-Ремстрой» та ТОВ «Самміт-Агро-Трейд», в тому числі податкових накладних оформлених та зареєстрованих у повній відповідності з чинним законодавством платник податків мав повне право на віднесення відповідних сум до ПДВ до складу податкового кредиту. Наявність таких документів, а саме: договорів, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, податкових накладних як і відсутність підстав щодо висновків про безтоварність операцій підтверджується і самим актом перевірки.

Спірні господарські операції мали реальний характер, були вчинені між право- і дієздатними суб`єктами права, претензій до правового статусу сторін правочинів податковий орган не мав. Товариство наміру безпідставно одержати податкову вигоду також не мало. Крім того, угоди між ТОВ «Фабрика Здорово» та контрагентами не визнані судом недійсними і їх недійсність прямо не встановлена законом, у зв`язку з чим існує презумція правомірності вказаних правочинів, а також наявність взаємних прав та обов`язків сторін. При цьому, у акті перевірки не містяться висновки/докази про ухилення контрагентів від сплати податків.

Відповідач, з аналізу змісту господарських операцій позивача з ПП «Вега-Ремстрой» та ТОВ «Самміт-Агро-Трейд», складених первинних документів, обставин, за яких здійснювались сумнівні господарські операції дійшов висновку про те, що вказані господарські операції мають характер фіктивності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що господарські операції всупереч висновкам суду першої інстанції є безтоварними, а взаємовідносини між позивачем та його контрагентами направлені на безпідставне формування податкового кредиту з метою заниження податкових зобов`язань.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи на підставі направлення № 1956 від 11.09.2018, наказів ГУ ДФС у Чернігівській області № 1614 від 10.09.2018, № 1658 від 17.09.2018 та відповідно до вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.4 п. 78.1 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України посадовими особами податкового органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Фабрика Здорово» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» за травень 2016 року та з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» за липень 2017 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

Перевірка проведена з відома директора ТОВ «Фабрика Здорово» та в присутності головного бухгалтера.

За результатом перевірки складено акт № 652/14/37330979 від 26.09.2018, у висновку якого вказано про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого ТОВ «Фабрика Здорово» за травень 2016 року та липень 2017 року занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього у сумі 317 285,00 грн, в т.ч. за травень 2016 року на суму 67 147,00 грн та за липень 2017 року на суму 250 138,00 грн.

На підставі акту перевірки, ГУДФС у Чернігівській області 12.10.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення № 0, яким ТОВ «Фабрика Здорово» збільшено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 475 927,50 грн (317 285,00 грн - за основним платежем та 158 642,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 19).

Так, частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (чинного на момент здійснення спірних господарських операцій) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фабрика Здорово» мало господарські взаємовідносини із ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД».

Щодо взаємовідносин із ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ», колегія суддів зазначає наступне.

Так, 10.05.2016 між ТОВ «Фабрика Здорово» (покупець) та ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» (продавець) було укладено договори № 1-03/2016 та № 2-03/2016 (а.с. 47, 66 т.1).

Відповідно до умов договору продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти у власність на умовах, викладених у договорі обладнання, відповідно до специфікацій/накладних, яке надалі іменується «товар». Якість товару має відповідати вимогам ДСТУ, ТУ, вказаним у специфікаціях або накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Як вбачається із складених на виконання умов договору специфікацій № 1 та № 2 від 10.03.2016 ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» зобов`язалось поставити ТОВ «Фабрика Здорово»: автомат для наповнення банок м`ясом, жиром, водою, В2-ФНА у кількості 1 шт. вартістю 250 000,00 грн (з ПДВ) та автоклав Б6-КА2-В-2 у комплекті (1 шт.) вартістю 152 880,00 грн (з ПДВ) (а.с. 48, 67 т. 1).

Відповідно до специфікацій, поставка автомату для наповнення банок здійснюється покупцем протягом 60 банківських днів з моменту отримання на поточний рахунок продавця першої передоплати вартості обладнання. Товар має таку комплектність: В2-ФНА.00.00.000 - автомат для наповнення банок м`ясом, жиром (1 шт.), В2-ФНА.05.01.000 - електрошафа із частотним перетворювачем управління (1 шт.), В2-ФНА.00.00.000ПС - автомат для наповнення банок м`ясом, жиром (водою) В2-ФНА із одним типом розміру банки. Паспорт (1 шт.). Поставка автоклава здійснюється покупцем протягом 10 робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок продавця першої передоплати вартості обладнання.

Факт отримання позивачем придбаного товару підтверджується видатковими накладними № 7 від 31.03.2016 та № 8 від 31.03.2016, товарно-транспортними накладними № 7 та № 8 від 31.03.2016, актами передачі від 31.03.2016, актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 20-23, 50-53 т. 1). Оплата за придбаний товар проведена у повному обсязі, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Фабрика Здорово» (а.с. 49, 68 т. 1).

Відповідно до наказів директора ТОВ «Фабрика Здорово» № 10 ОЗ від 03.04.2017 та № 37 ОС від 21.09.2017 на товаристві, у зв`язку з придбанням, введено в експлуатацію основні засоби для використання у господарській діяльності: автомат для наповнювача банок м`ясом, жиром, В2-ФНА у кількості 1 шт. та автоклав Б6-КА2-В-2 у комплекті 1 шт. (а.с. 24, 54 т. 1).

Факт установлення за адресою виробничих потужностей ТОВ «Фабрика Здорово», придбаного у ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» вищевказаних автомату та автоклаву, не заперечувався посадовими особами ГУДФС у Чернігівській області та підтверджуються наявними у матеріалах справи фотокопіями (а.с. 25, 55 т.1). Також на виконання умов договору ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» надано позивачу паспорти на придбаний товар (а.с. 26-46, 56-65 т.1).

Придбаний ТОВ «Фабрика Здорово» у вказаного контрагента товар відображений позивачем у бухгалтерському та податковому обліку (а.с. 69-71, 75-83 т. 1).

Як вірно зазначено судом першої інстанції контрагент ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та платник ПДВ, його установчі документи не скасовані і не визнані у встановленому законодавством порядку нечинними (а.с. 219-224 т.1).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», колегія суддів зазначає наступне.

03.07.2017 між ТОВ «Фабрика Здорово» (покупець) та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (постачальник) було укладено договір купівлі-продажу № 03/07/17 (а.с. 113-114 т. 1).

Зокрема, на виконання умов договору ТОВ «Фабрика Здорово» було придбано у контрагента яловичину односортну заморожену загальною вартістю 1 500 825,00 грн (з ПДВ), що підтверджується видатковими накладними: № 25 від 24.07.2017, № 24 від 21.07.2017, № 23 від 20.07.2017, № 22 від 19.07.2017, № 21 від 18.07.2017, № 20 від 17.07.2017 (а.с. 84-95 т.1).

На суму податкових зобов`язань отримано та належним чином зареєстровано у ЄРПН податкові накладні № 850 від 17.07.2017, № 851 від 18.07.2017, № 852 від 19.07.2017, № 853 від 20.07.2017, № 854 від 21.07.2017, № 855 від 24.07.2017 (а.с. 96-103 т.1).

В подальшому, ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (первісний кредитор), відповідно до укладеного договору № 15/11/17 від 15.11.2017, відступило право вимоги за вищевказаним договором купівлі-продажу № 03/07/17 новому кредитору - ТОВ «Мережа Раел Маркет», про що повідомило позивача (а.с. 116-118 т.1).

Так, відповідно до умов договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором № 03/07/17 від 03.07.2017 на загальну суму 1 500 825,00 грн, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Фабрика Здорово» (п. 1.1 Договору).

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 1.2 Договору).

Придбаний ТОВ «Фабрика Здорово» у вказаного контрагента товар належним чином відображений позивачем у бухгалтерському та податковому обліку (а.с. 104-112, 115 т.1), оплата за нього проведена у повному обсязі, що підтверджується виписками з банківського рахунку ТОВ «Фабрика Здорово» (а.с. 119-130 т.1).

Контрагент - ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та платник ПДВ, його установчі документи не скасовані і не визнані у встановленому законодавством порядку нечинними (а.с. 225-237 т. 1).

Також з наявних у матеріалах справи товарно-транспортних накладних вбачається, що перевезення придбаного у ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» товару здійснювалось безпосередньо ТОВ «Фабрика Здорово» власним автомобілем (а.с. 21, 51, 85, 87, 89, 91, 93, 95 т.1), який належним чином обліковується на балансі товариства (а.с. 238-243 т.1).

Таким чином позивачем виконано всі передбачені ПК вимоги щодо формування та відображення податкового кредиту по вищенаведеним операцям оскільки суми ПДВ були перераховані відповідним контрагентам у вартості придбаних товарів та обов`язок щодо зебезпечення надходження сум податку до відповідного бюджету перейшов до продавців, як суб`єктів на рахунки яких надійшлит суми ПДВ. У той же час, позтивач на підставі належним чином зареєстрованих податкових накладних сформував податковий кредит. Реальність здійснення господарських операцій педтверджена первиними документами, які належним чином відображені в бухгалтерському обліку ТОВ «Фабрика Здороово», що, у свою чергу, доводить факт зміні майнового стану з метою реалізації комерційної мети товариства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що особою, яка заповнювала/складала ТТН були допущені технічні помилки, а саме у всіх ТТН були зазначені ПІБ одного і того ж водія, при тому, що до перевезень були залучені обидва штатних водіїв товариства - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується даними обліку та відповідними документами, в тому числі посвідченнями про відрядження та наказами провідрядження, копії яких додані позивачем до зазначеного відзиву.

Колегія суддів звертає увагу, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Придбаний у вказаних контрагентів товар використаний ТОВ «Фабрика Здорово» для здійснення основної господарської діяльності. Зокрема, в період з серпня по вересень 2017 року позивачем було виготовлено консерви м`ясні: «Яловичина по домашньому «Здорово», «Каша перлова з яловичиною» та «Сніданки м`ясні стерилізовані», що підтверджується експертними висновками № 0010665 п/17 від 12.09.2017, № 001270 п/17 від 11.10.2017 та №001279 п/17 від 12.10.2017, виданими ТОВ «Фабрика Здорово» (а.с. 131-133 т. 1).

Для здійснення господарської діяльності позивач має належну матеріально-технічну базу та трудові ресурси (а.с. 238-244 т. 1). Вищевказані договори ТОВ «Фабрика Здорово» укладались з право- і дієздатними контрагентами та мали на меті настання реальних наслідків. Відповідно до довідки № 943 від 19.12.2018, протягом 2017 року та з 01.01.2018 по 30.11.2018 позивачем сплачено до бюджету податки і збори у встановленому чинним законодавством розмірі (а.с. 245 т.1).

Посилання апелянта на матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 09.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яким зокрема встановлено, що на території Херсонської області діє група осіб, які організували реєсторацію та перереєстрацію «ризикових» підприємств до яких належить, зокрема ПП «Вега-Ремстрой» з метою прикриття незаконної діяльності шляхом використання їх реквізитів та банківських рахунків у злочинних схемах зі створення штучної документальної видимості здійснення фінансово-господарських операцій для незаконного завищення валових витрат з податку на прибуток підприємств та податкового кредиту з ПДВ реального сектору економіки, а також на матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 09.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 КК України, яким встановлено, що невстановлені особи повторно стровили (придбали) ряд суб`єктів підприємницької діяльності, зокрема і ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» з метою прикриття незаконної діяльності та в подальшому використовуючи реквізити вказаних суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками «фіктивності» через підприємства з ознаками «транзитності» надавали підприємствам реального сектору економіки послуги з мінімізації податкових зобов`язань з метою ухилення від сплати податків, то колегія суддів не може прийняти зазначене до уваги в якості належних доказів, які б підтверджували безтоварність господарських операцій, а взаємовідносини між позивачем та його контрагентами направлені на безпідставне формування податкового кредиту з метою зниження податкових зобов`язань, оскільки сам факт проведення досудового розслідування не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами, внаслідок чого підлягає перевірці кожне податкове правопорушення і здійснення комплексного дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених, серед іншого, досудовим розлідуванням, періоду часу, за який такі обставини встановлені, та інше, чого податковим органом зроблено не було та не відображено в акті перевірки, який покладено в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства, а тому необхідним є встановлення фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями контрагентів. Проте, податковим органо доказів, які б встановлювали факти, які свідчать про узгодженість дій між позивачем та ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями контрагентів суду не надано. В свою чергу, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції таких фактів встановлено не було.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у його постанові від 05.02.2019 по справі № 810/1967/16.

Отже, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Щодо посилань апелянта на допит директора та засновника ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст. 205 КК України фіктивне підприємництво це створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

У відповідності до частини шостої ст. 78 КАС України, Вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідачем не було надано доказів наявності вироку суду відносно - позивача та контрагентів за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), а договори, укладені позивачем з даними підприємствами у судовому порядку недійсними не визнавались.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах: Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 826/11298/14 (№К/9901/48398/18), від 25.05.2018 у справі № 2а-8687/09/2270/16 (№К/9901/2772/18).

Разом з тим, обставини, встановлені вироком суду в кримінальній справі відносно фізичної особи, не може бути покладено в основу судового рішення в адміністративному процесі без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами в межах кримінального процесу.

Така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами, оскільки як уже зазначалось під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Доводи контролюючого органу про відсутність матеріально-технічних ресурсів у контрагента позивача як на підставу неможливості фактичного здійснення вказаних господарських операцій не підтверджені жодними доказами, а зводиться лише до констатації вказаних фактів у акті перевірки.

Колегія суддів вважає, що зазначена інформація не може бути беззаперечним доказом відсутності на підприємствах основних фондів та трудових ресурсів, оскільки підтвердженням наявності або відсутності у підприємства основних фондів (власних, орендованих) та трудових ресурсів є не документи податкового обліку, а відповідні документи бухгалтерського обліку.

Проте, такі обставини, як відсутність у контрагента трудових ресурсів, виробничого обладнання, відсутність працівників тощо не можуть спростовувати фактичне виконання операції, оскільки специфіка підприємницької діяльності полягає у тому, що підприємство не завжди має мати у власності задекларовану значну кількість працівників, наявність основних засобів та транспорт для виконання взятих на себе зобов`язань, звичаями ділового обороту визначені й інші можливості залучення ресурсів для поставки товарів/робіт/послуг, як от на підставі цивільно-правових договорів.

Щодо посилання податкового органу на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі № 826/15568/16, то у відповідності до частини сьомої ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Отже, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з`ясовувати рух активів платника податку в процесі здійснення спірних господарських операцій. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції.

Досліджені судом апеляційної інстанції первинні документи згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, є підставою для податкового обліку, оскільки містять відомості які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та його контрагентами.

Також, у перевіряємому періоді ТОВ «Фабрика Здорово» здійснювало придбання у ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» та ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» товару, який у подальшому було використано ним у власній господарській діяльності, а саме - для виробництва м`ясних консервів, що є основним видом діяльності позивача. Реальність придбання товару та його подальше використання для здійснення підприємницької діяльності підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, а саме: договорами, специфікаціями, видатковими накладними, актами та банківськими виписками. Оплата за придбане обладнання та м`ясо здійснювалась позивачем безготівковими коштами.

Отже, колегія суддів зауважує, що наявні в матеріалах справи документи містять достатні дані про зміст виконаних робіт та її учасників, підтверджують фактичність здійснення такої операції.

У разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

При цьому, перевіркою не встановлено відсутність документів бухгалтерського і податкового обліку, необхідних для підтвердження задекларованих показників податкового кредиту по операціям з контрагентом, обов`язок ведення і зберігання яких покладено на позивача. Також перевіркою не встановлено порушень в оформленні наданих фінансово-господарських документів вимогам чинного законодавства.

Суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень КАС України.

Також, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не спростували висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.05.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Н.В. Безименна

Є.І. Мєзєнцев