Справа № 753/15625/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправними рішень та їх скасування та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Дарницького районного суду м. Києва, в якому просили суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 675-ХVII та № 679-ХVI-VII від 05.07.2017 про відмову у наданні дозволу на розробку та виготовлення технічної документації на земельну ділянки в с . Пухівка Броварського району Київської області;

- зобов`язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області видати дозвіл ОСОБА_1 на розробку землевпорядної документації у встановлений чинним законодавством термін та надати у користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 гектара;

- зобов`язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області видати дозвіл ОСОБА_2 на розробку землевпорядної документації у встановлений чинним законодавством термін та надати у користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 гектара.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2019 позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправними рішень та їх скасування та зобов`язання вчинити дії повернуто.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційні вимоги, мотивовані тим, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху вказувались недоліки щодо не сплати позивачами судового збору та у переліку додатків містяться виправлення, які не засвідчені підписом особи, яка їх вчинила, що унеможливлює відповідну ідентифікацію. В зазначеній ухвалі не вказано суму судового збору, яку необхідно сплатити. Апелянт наголошує, що позивачами до позовної заяви додано дві квитанції про сплату судового збору в розмірі 1 240,00 грн, а також додатково, після постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачі також сплатили судовий збір у розмірі 1 240,00 грн. З приводу недоліків, вказаних в ухвалі про те, що у переліку додатків містяться виправлення, які не засвідчені підписом особи, то норми КАС України не містять вимог до додатків до позовної заяви та суд не позбавлений можливості витребувати зазначені докази у ході підготовки до розгляду та під час судового розгляду. Проте на виконання ухвали суду скаржник разом із заявою про усунення недоліків від 22.02.2019 надав всі копії додатків, зазначених в п. 1-10 позовної заяви. Тобто, скаржником усунуті всі недоліки, встановлені ухвалою суду від 25.09.2017.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно з ст. 318 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.08.2017 через канцелярію суду позивачами подано адміністративний позов, в якому зазначено про додатки, серед яких вказано докази сплати судового збору (оригінали), однак в матеріалах справи докази сплати судового збору відсутні. В той же час, в матеріалах справи відсутній акт про відсутність такого документу при подачі адміністративного позову. Однак, у додатках надісланих судом першої інстанції разом із справою наявні квитанції № QS37175401 (у розмірі 640,00 грн) та № QS37239401 (у розмірі 640,00 грн) від 23.08.2017 про сплату судового збору за подачу до суду першої інстанції адміністративного позову. Апелянт стверджує, що до позовної заяви було додано дві квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 240,00 грн.

В подальшому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2017 позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху з наданням заявникам строку для виправлення недоліків п`ять днів з моменту отримання цієї ухвали.

Підставами для залишення позовної заяви без руху були не сплата судового збору у повному обсязі, який визначений Законом України «Про судовий збір» у розмірі 640,00 грн за позовну заяву немайнового характеру, наявність у переліку додатків позовної заяви виправлень, які не застережені підписом особи, яка їх вчинила, часткова не читабельність наданих додатків.

Згідно з поштовим повідомленням про вручення ОСОБА_1 отримала копію ухвали 17.02.2018 та за адресою ОСОБА_2 повернувся конверт з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

26.02.2019 позивачем ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, яку не прийнято судом до уваги, оскільки вона не підписана жодним із позивачів про що складено акт № 10210 від 26.02.2018 та додатки до неї.

Зокрема, у додатках надісланих судом першої інстанції разом із справою наявні також квитанції № QS74316001 (у розмірі 640,00 грн) та № QS74314501 (у розмірі 640,00 грн) від 22.02.2018 про сплату судового збору за подачу до суду першої інстанції адміністративного позову.

Також, у додатках надісланих судом першої інстанції разом із справою наявні два примірними адміністративного позову без виправлень за підписами позивачів, а також надано копії додатків, які зазначені в пунктах 1-10 позовної заяви, в двох примірниках.

Так, відповідно до частини третьої ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Зокрема, згідно з частиною першою ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.11.2011 (далі по тексту Закону № 3674-VІ).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №3674-VІ (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої ст. 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 складав 1600,00 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачами заявлено позовні вимоги немайнового характеру, зокрема:

1). визнати протиправним та скасувати рішення № 675-ХVII від 05.07.2017;

2). визнати протиправним та скасувати рішення № 679-ХVI-VII від 05.07.2017;

3). зобов`язати видати дозвіл ОСОБА_1 на розробку землевпорядної документації у встановлений чинним законодавством термін та надати у користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 гектара;

4). зобов`язати видати дозвіл ОСОБА_2 на розробку землевпорядної документації у встановлений чинним законодавством термін та надати у користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 гектара.

Відповідно до частини шостої ст. 6 Закону № 3674-VІ (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону №3674-VІ, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду позовної заяви кожним позивачем, в даному випадку, становить (1600*0,4)*2 = 640,00 грн.

Згідно з наявними в матеріалах справи квитанціями, які подані під час подання позовної заяви № QS37175401 (у розмірі 640,00 грн) та № QS37239401 (у розмірі 640,00 грн) від 23.08.2017 та квитанціями № QS74316001 (у розмірі 640,00 грн) та № QS74314501 (у розмірі 640,00 грн) від 22.02.2018, що подані разом із заявою про усунення недоліків, встановлених ухвалу суду від 25.09.2017 позивачами сплачено судовий збір у повному обсязі.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутній акт про відсутність доказів сплати судового збору при подачі позовної заяви, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що такі докази не подавались. А, також, враховуючи те, що позивачами усунуто недоліки щодо сплати судового збору у повному обсязі, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачами виконано вимоги ухвали суду та своєчасно сплачено судовий збір за подання позовної заяви у встановленому Законом розмірі та виконано приписи частини першою ст. 106 КАС України, зворотного з матеріалів справи не вбачається та колегією суддів не встановлено.

У випадку виникнення у суду сумнів щодо неналежної сплати судового збору згідно з квитанціями від 22.02.2018 з підстав не підписання позивачами заяви про усунення недоліків, суд міг перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до частини другої ст. 9 Закону № 3674-VІ (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви), згідно з якою суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Щодо інших підстав для залишення позовної заяви без руху, зокрема наявність у переліку додатків позовної заяви виправлень, які не застережені підписом особи, яка їх вчинила, часткова не читабельність наданих додатків, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції занадто формально підійшов до передбачених законом вимог, оскільки вказані недоліки не перешкоджають відкриттю провадження у справі та можуть бути усунені в ході судового розгляду справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13.01.2000 у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви у зв`язку з не усуненням недоліків, встановлених ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2017. Крім того, помилково послався на частину п`ятнадцяту ст. 171 КАС України, згідно з якою позовну заяву належить повернути, оскільки вказаною нормою передбачено якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2019 - скасувати, справу № 753/15625/17 направити до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 27.05.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна