Справа № 140/2306/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2541/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

суддя у І інстанції Ксензюк А.Я.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 21 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

09 листопада 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП) звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС) від 12 жовтня 2018 року № 000695-40 про застосування фінансових санкцій в сумі 10000,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 140/2306/18 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню принцип пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, оскільки розмір штрафних санкцій є надмірним за порушення, яке не призвело до порушення публічного інтересу в розмірах, співмірних застосованій санкції.

У апеляційній скарзі ГУ ДФС просить зазначене судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП у повному обсязі. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при встановлені фактичних обставин справи, які вказують на допущені позивачем порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон № 481/95-ВР), ухвалив рішення всупереч встановленим обставинам з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 05 вересня 2018 року посадовими особами ГУ ДФС було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ФОП, про що було складено акт від 07 вересня 2018 року № 13754/03/20/14/.

Перевіркою було встановлено порушення вимог статті 11 Закону № 481/95-ВР у зв`язку із виявленням факту торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Так, у магазині «Прем`єра+» було придбано 1 пачку сигарет з фільтром Philip Morris Novel Blue за роздрібною ціною 30,00 грн. При цьому її максимальна роздрібна ціна становить 28,57 грн, а отже ціна реалізації з врахуванням суми 5 % акцизного податку з роздрібного продажу не повинна перевищувати 29,99 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 07 вересня 2018 року № 13754/03/20/14/ відповідачем було прийнято оспорювань рішення від 12 жовтня 2018 року № 000695-40, яким до позивача застосовано фінансові санкції в сумі 10000,00 грн за факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ДФС від 12 жовтня 2018 року № 000695-40 позивач оскаржив його у судовому порядку.

Згідно з підпунктами 14.1.4, 14.1.106, 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни не може здійснюватися за цінами вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів; підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів (пункт 29.1 статті 29 ПК).

Підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК встановлено, що об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

До підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну (пункт 215.1 статті 215 ПК).

За змістом підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 ПК у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 28.2 статті 28 ПК відносною (адвалорною) визнається ставка податку, згідно з якою розмір податкових нарахувань встановлюється у відсотковому або кратному відношенні до одиниці вартісного виміру бази оподаткування.

Відповідно ж до підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон № 481/95-ВР.

Відповідно до статті 111 Закону № 481/95-ВР встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Абзацом 12 пункту 13 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 218, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 року за № 679/6967 (далі - Правила), та частиною 13 статті 18 Закону № 481/95-ВР визначено, що за наявності в місці торгівлі тютюнових виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

Згідно із пунктом 221.3 статті 221 ПК за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів одного найменування, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими ніж ті, що зазначені на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках, збільшеними на суму акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну.

Відповідно до пункту 22 Правил розрахунки з покупцями за придбані тютюнові вироби здійснюються відповідно до встановленого законодавством порядку.

Абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Таким чином, оскільки товар, що перебував на реалізації у позивача, є підакцизним товаром, при його реалізації в роздріб в ціну товару повинен включатися акцизний податок, який є непрямим податком відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК, у розмірі 5 відсотків реалізованого (відпущеного товару) (підпункт 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК), який розраховується з вартості тютюнових виробів, що не перевищує їх максимальну роздрібну ціну, встановлену виробником (імпортером), яка зазначена на пачці.

Як слідує з матеріалів справи, максимальна роздрібна ціна на товар (пачка цигарок з фільтром Philip Morris Novel Blue) була встановлена у розмірі 28,57 грн, тобто з урахуванням вимог пункту 29.1 статті 29 ПК граничною роздрібною ціною реалізованих позивачем вказаних тютюнових виробів є 29,99 грн, тоді як контролюючим органом під час проведення фактичної перевірки було встановлено факт реалізації 1 пачки цигарок з фільтром Philip Morris Novel Blue за ціною 30,00 грн, що є порушенням максимальних роздрібних цін на підакцизні товари.

Враховуючи реалізацію ФОП тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість рішення ГУ ДФС від 12 жовтня 2018 року № 000695-40 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 10000,00 грн. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що визначений відповідачем розмір штрафних санкцій є мінімально можливим з урахуванням вимог абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 11 вересня 2018 року у справі № 826/15355/15 та від 22 квітня 2019 року у справі № 803/1511/16.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області задовольнити.

Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 140/2306/18 та у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко