Справа № 805/3267/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року справа №805/3267/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Міронової Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Приватного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" на постанову Донецького окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) від 13 жовтня 2016 р. (повний текст рішення складений 18 жовтня 2016 року) у справі №805/3267/16-а за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Комерційний Банк "ПриватБанк" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Комерційний Банк "ПриватБанк" про визнати неправомірною бездіяльність Відділу ДВС щодо невжиття заходів з примусового виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року у справі №233/3610/14-ц та зобов`язати Відділ ДВС виконати рішення суду від 05 серпня 2014 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року позовну заяву задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо невжиття заходів з примусового виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року у справі № 233/3610/14-ц; зобов`язано Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції вжити заходи, передбачені главами 3, 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року у справі № 233/3610/14-ц.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив, що державний виконавець зобов`язаний виконати рішення суду згідно закону, тому вимога позову про зобов`язання виконати рішення суду не забезпечить належного захисту прав позивача. Водночас, суд вважав за можливе вийти за межі позовних вимог, зобов`язав відповідача вжити заходів, передбачених главами 3, 4, 5 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон N606-XIV) щодо виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року у справі № 233/3610/14-ц, оскільки у справі йдеться саме про бездіяльність відповідача щодо не вчинення таких дій.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких зазначено, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції. При цьому відповідач наполягав на ухваленні нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а третя особа стверджувала про необхідність закриття провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що в рамках зведеного виконавчого провадження, відкритого відносно боржника Публічного акціонерного товариства "КБ "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), провадяться всі необхідні дії для повного виконання судових рішень згідно вимог чинного законодавства. Виконавчі документи до зведеного виконавчого провадження щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» приєднуються щомісяця. Також, не зважаючи на те, що позивачу відомо про виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні, у своєму адміністративному позові він конкретно не зазначив, які дії або бездіяльність державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні ВП№11355726 він оскаржує. Таким чином, відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому суд при розгляді справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги третя особа зазначає, що суд першої інстанції невірно дійшов висновку про те, що до даних правовідносин може бути застосовано ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо розгляду позову в порядку адміністративного судочинства. Третя особа вважає, що зазначений позов слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року апеляційну скаргу Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задоволено частково. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" - задоволено повністю. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року у справі №805/3267/16-а скасовано. Провадження у справі закрито. Розґяснено позивачу його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного суду від 24 квітня 2019 року у справі №805/3267/16-а касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Третьою особою на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надіслано заяву про розгляд справи за її відсутності.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 05 серпня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі № 233/3610/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "КБ "ПриватБанк" ухвалено рішення, яким стягнуто з останнього суму незаконно утриманої комісії за договором від 04 лютого 2014 року у розмірі 1 224,00 доларів США.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 04 лютого 2015 року, а 27 лютого 2015 року позивачу видано виконавчий лист № 233/3610/14-ц.

Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження (ВП № 48835577) з примусового виконання наведеного виконавчого листа та боржнику запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документу до 08 жовтня 2015 року.

Державним виконавцем 19 жовтня 2015 року винесена постанова, якою виконавче провадження №48835577 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 11355726.

Постановою від 14.07.2015р. у рамках зведеного виконавчого провадження № 11355726, до якого включено, зокрема, виконавчий лист № 233/3610/14-ц, що видав Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області, накладено арешт на нерухоме майно ПАТ "КБ "ПриватБанк" у межах суми звернення стягнення 35893693,10 грн., 2111256,13 дол.США, 216268,43 евро, 5543,36 руб.

Постановою від 22 лютого 2016 року виконавче провадження зупинено на підставі заяви ПАТ "КБ "Приватбанк", у зв`язку з наявністю у боржника обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що Відділом до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області направлена заява про відстрочку виконання рішення суду по справі №233/3610/14-ц.

04 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 14 березня 2016 року у задоволенні заяви Відділу про відстрочення виконання рішення суду по справі № 233/3610/14-ц відмовлено.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі - Закон № 606), чинним у спірний період.

У відповідності до вимог частини 1 статті 11 Закону № 606 державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини 2 цієї статті державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

Згідно частини 2 статті 30 Закону № 606 державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Частиною 1 статті 33 Закону № 606 визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Статтею 53 Закону № 606 визначені особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті, за приписами частини 1 якої у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, що мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, державний виконавець зобов`язує їх продати протягом семи днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу.

У разі якщо такі кошти розміщені у банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, державний виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи днів ці кошти до банку або іншої фінансової установи, які мають таке право, для їх реалізації відповідно до вимог частини першої цієї статті (ч.2ст.53 Закону №606).

У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби (ч.3 ст.53 Закону №606).

Главою 5 Закону № 606 визначені особливості звернення стягнення на майно боржника - юридичної особи, згідно статті 65 якої готівка в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складання відповідного акта державним виконавцем. Копія акта вручається представнику боржника - юридичної особи.

Вилучена готівка зараховується на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби не пізніше наступного робочого дня з моменту вилучення.

Державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У відповідності до частини 1 статті 66 Закону № 606 у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення відповідачем наведених вище виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 233/3610/14-ц, а тому колегія суддів вважає,що судом першої інстанції правомірно визнано протиправною бездіяльність Відділу ДВС.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Під розгляду справи судом першої інстанції відповідачем не було надано доказів на підтвердження вчинення виконавчих дій у відповідності до вимог ст. ст. 53, 65,66 Закону №606, а тому доводи апеляційної скарги про те, що в рамках зведеного виконавчого провадження були проведені всі необхідні дії, колегією суддів не прийнято до уваги.

Долучені 28.05.2019 року під час апеляційного провадження додаткові докази колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки зазначені дії були вчинені відповідачем вже після прийняття судового рішення.

Постановою Верховного суду від 24.04.2019р. скасовано ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року.Верховний суд дійшов висновку про те, що спір по цій справі належить до юрисдикції адміністративних судів. За приписами частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» колегією суддів не прийнято до уваги.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційні скарги і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Приватного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 р. у справі №805/3267/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 р. у справі №805/3267/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

Г.М. Міронова