Справа № 160/815/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року Справа № 160/815/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняКлочек Д.Я.
представника позивача представника відповідача Федущак Н.Ю. Смолова К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспектр», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра, про стягнення боргу, -
25.01.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспектр», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.02.2019 року о 13:40 год. (а.с. 2).
Усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, від 06.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.05.2019 року о 14:30 год. (а.с. 129-130).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.
Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, письмові пояснення на позов не надав (а.с. 35, 71, 116, 134).
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будспектр» зареєстровано 29.09.2006 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, як платник податків.
З інтегрованих карток платника податків вбачається, що ТОВ «Будспектр» має податковий борг з податку на додану вартість в загальній сумі 1 634 295,75 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих зобов`язань та зобов`язань нарахованих контролюючим органом.
Так, ТОВ «Будспектр» подано на адресу ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкові декларації з податку на додану вартість:
Однак, у зв`язку з несвоєчасною їх сплатою податковим органом, відповідно до п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, на суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань нарахована пеня.
Крім того, відділом адміністрування ПДВ території обслуговування ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Будспектр» за липень 2017 року.
Таким чином, сума податкового боргу ТОВ «Будспектр» з податку на додану вартість склала 1 634 295,75 грн.
Отже, спір між сторонами виник з підстав несплати відповідачем податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1 634 295,75 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Приписами п.п. 14.1.39 п 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію.
Згідно із п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України).
З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що самостійно обчислене платником податків грошового зобов`язання з податку, зазначене ним у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, поданому до контролюючого органу, вважається узгодженим таким платником.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За п. 87.1, п. 87.2, п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 року у справі № 804/7192/17 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Будспектр» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.
Постанова є такою, що набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що за результатами розгляду скарг ТОВ «Будспектр» від 17.10.2017 року, Державна фіскальна служба України рішенням від 12.12.2017 року №29605/444-901-11-01-02-78 їх задовольнила та скасувала податкове повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №.

Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення прийняті контролюючим органом можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

За п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 56.5 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

Відповідно до 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

В силу приписів п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Відповідно до пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

Згідно п. 60.3 ст. 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

На підставі викладеного, враховуючи, що зі скаргами про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.10.2017 року № в адміністративному порядку ТОВ «Будспектр» звернулось раніше, а саме 17.10.2017 року, аніж до суду з позовом - 02.11.2017 року, а також те, що дане податкове повідомлення-рішення скасовано контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження, отже, є таким, що відкликано, то суд дійшов висновку, що за таких умов контролюючим орган не набуто право на стягнення з платника податків суми 1 583 693,75 грн., у зв`язку з тим, що остання не може вважатись податковим боргом.

Щодо стягнення з ТОВ «Будспектр» пені, нарахованої за несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань по податковим деклараціям з податку на додану вартість, то суд вважає за необхідне зазначити, що податковим органом не надано доказів, що підтверджують їх несвоєчасну сплату, згідно наданого розрахунку неможливо визначити з якого саме часу нарахована пеня та за який період несплати, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Разом з тим, до суду від позивача надійшло клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 5 304,44 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи те, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було надмірно сплачено судовий збір, то суд вважає за можливе повернути на його користь надмірно сплачені кошти в розмірі 5 304,44 грн., згідно платіжного доручення від 26 грудня 2018 року № 2974 на загальну суму 24 514,44 грн.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспектр», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра, про стягнення боргу - відмовити.

Повернути Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) надмірно сплачені Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області кошти судового збору у розмірі 5304,44 грн. (п`ять тисяч триста чотири гривні сорок чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 травня 2019 року.

Суддя Н.Є. Сліпець