Справа № 140/1218/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1218/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дембіцький Т.Я.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач) звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС України (далі відповідач, митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 20 лютого 2019 року №КТ-UA-2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 січня 2019 року у Королівстві Нідерланди позивач згідно інвойсу №047131 придбав легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель SPRINTER 315 CDI 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та ввіз його на митну територію України для проведення митного оформлення.

03 лютого 2019 року Волинській митниці ДФС подано попередню МД №UА205090/2019/016815, згідно з якою легковий автомобіль: марка Mercedes-Benz, SPRINTER, 2009 року випуску, бувший у використанні, дизель, номер кузова НОМЕР_1 , тип кузова вантажопасажирський універсал, об`єм двигуна - 2148 см3, загальна кількість місць, включаючи водія 6, колісна формула 4х2, категорія виробника М1, який було задекларовано за кодом товару згідно УКТ ЗЕД як пасажирський.

Однак, рішенням Волинської митниці відділу УАМП та МТР про визначення коду товару від 20 лютого 2019 року № КТ-UA -2019 встановлено, що вказаний товар повинен класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД як автомобіль вантажний типу «фургон».

У даному рішенні зазначено, що шляхом проведення митного огляду у митниці призначення встановлено «автомобіль вантажного типу «фургон», що використовувався понад 8 років, марка Mercedes-Benz, модель SPRINTER 315 CDI, календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2009, кузов номер НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна 2148 см3, тип двигуна дизельний, потужність 110 кВТ, загальна кількість місць, включаючи водія 6, на задніх сидіннях позаду місця водія відсутні ремені безпеки, колісна формула 4х2. Призначення для перевезення вантажів по дорогах загального користування. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 25 січня 2019 року №, VIN-коду та даних САRІnfo транспортний засіб є вантажним автомобілем типу (категорія N1). Виробник: «DAIMLER», DE. Торгівельна марка: Mercedes-Benz.

З даним рішенням позивач не погоджується, вважає його неправомірним та безпідставним, оскільки останнім було надано усі необхідні та наявні документи, які беззаперечно підтверджують, що ввезений ним автомобіль Mercedes-Benz є легковим пасажирським. Проте, посадовими особами Волинської митниці ДФС не взято до уваги подані позивачем документи та віднесено даний автомобіль до товарної позиції 8704 згідно з УКТЗЕД на підставі лише похідних ознак, що є необґрунтованим та суперечить правилам інтерпретації УКТЗЕД. Враховуючи наведене просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с.1-1).

Представник відповідача у відзиві на позов (а. с. 34-40) позовні вимоги ОСОБА_2 заперечив та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що оскаржуване рішення про визначення коду товару від 20 лютого 2019 року №КТ-UA -2019 прийняте з дотриманням вимог закону, зокрема, статей 8, 67, 69 Митного кодексу України. Так, згідно з витягом електронного каталогу SCHWACKE.NET автомобіль за VIN-номером НОМЕР_1 був зареєстрований в якості вантажного автомобіля, про що свідчить графа J свідоцтва про реєстрацію, яка містить інформацію про категорію автомобіля «N1» - транспортні засоби, що застосовуються для перевезення вантажів, та максимальна маса яких не перевищує 3,5 тонни, кількість місць разом з водієм - 6.

Окрім того, вищезазначений транспортний засіб не відповідає вимогам, що зазначені в поясненнях до товарної позиції 8703, яка класифікується як легкові автомобілі та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі. У товарній позиції термін «вантажопасажирський автомобіль-фургон» означає транспортний засіб, що має максимально 9 місць для сидіння, включаючи водія, внутрішній простір якого може без конструктивних змін використовуватися для перевезення як людей, так і вантажів. Згідно з УКТЗЕД пункт (а) Пояснень, який передбачає наявність постійно встановлених сидінь із пристроями безпеки (з ременями безпеки або із місцями для кріплення та/або пристосуваннями для встановлення ременів безпеки) для кожного пасажира. Однак, за результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів та проведеного митного огляду у митниці призначення встановлено відсутність в бокових панелях закладних деталей для кріплення ременів безпеки пасажирів.

З огляду на вищевказане, відповідачем у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі встановлених підрозділом митного оформлення характеристик товару з метою правильної класифікації товару за МД №UА205090/2019/024580 від 13 лютого 2019 року було прийнято оскаржуване рішення.

Враховуючи наведене, просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив (а. с. 63-65) від 22 травня 2019 року представник позивача заперечив доводи відповідача, вказуючи на відсутність правових підстав для прийняття рішення про визначення коду товару, у зв`язку з непроведенням фактичного митного огляду (переогляду), та зазначив, що інформація з електронного каталогу даних САRІnfo не є офіційною. Крім того зазначив, що відповідачем повністю проігнорований висновок експертного дослідження №34 від 19 березня 2019 року, яким встановлено, що легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель SPRINTER 315 CDI 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 є «вантажопасажирський автомобіль-фургон».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 січня 2019 року у Королівстві Нідерланди придбав легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель SPRINTER 315 CDI 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та ввіз його на митну територію України для проведення митного оформлення (а. с. 19).

03 лютого 2019 року Волинській митниці ДФС подано попередню МД №UА205090/2019/016815, згідно з якою легковий автомобіль: марка Mercedes-Benz, SPRINTER, 2009 року випуску, бувший у використанні, дизель, номер кузова НОМЕР_1 , тип кузова вантажопасажирський універсал, об`єм двигуна - 2148 см3, загальна кількість місць, включаючи водія 6, колісна формула 4х2, категорія виробника М1, який було задекларовано за кодом товару згідно УКТ ЗЕД як пасажирський.

Також для митного оформлення даного транспортного засобу до митної декларації було долучено наступні документи: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/312554 від 03 лютого 2019 року; рахунок-фактура (Інвойс) № НОМЕР_2 від 29 січня 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 25 січня 2019 року; некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість SCHWACKE.NET від 12 лютого 2019 року; фото.

При цьому, позивачем у графі 33 вантажної митної декларації було зазначено код товару 87033290, що згідно з УКТЗЕД класифікується, як «автомобіль легковий, призначений для перевезення людей».

20 лютого 2019 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019, відповідно до якого зазначений автомобіль класифіковано за кодом згідно з УКТЗЕД як «автомобіль, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування» (а. с. 18-19).

Вказане рішення обґрунтоване тим, що шляхом проведення митного огляду у митниці призначення встановлено «автомобіль вантажного типу «фургон», що використовувався понад 8 років, марка Mercedes-Benz, модель SPRINTER 315 CDI, календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2009, кузов номер НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна 2148 см3, тип двигуна дизельний, потужність 110 кВТ, загальна кількість місць, включаючи водія 6, на задніх сидіннях позаду місця водія відсутні ремені безпеки, колісна формула 4х2. Призначення для перевезення вантажів по дорогах загального користування. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 25 січня 2019 року №, VIN-коду та даних САRІnfo транспортний засіб є вантажним автомобілем типу (категорія N1). Виробник: «DAIMLER», DE. Торгівельна марка: Mercedes-Benz.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною першою статті 248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до статті 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно з статтею 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до частин першої п`ятої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 68 МК України).

Процедуру ведення УКТЗЕД визначено Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428 (далі - Постанова № 428).

Відповідно до пунктів 2, 3 Постанови № 428 УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Митний тариф України встановлюється Закону України «Про Митний тариф України».

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до пунктів 1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

При цьому згідно з пунктом 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

З метою забезпечення виконання Закону України «Про Митний тариф України» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Так, відповідно до Пояснень до товарної позиції 8703 (автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі) у цій товарній позиції термін «вантажопасажирський автомобіль-фургон», означає транспортний засіб, що має максимально 9 місць для сидіння (включаючи водія), внутрішній простір якого може без конструктивних змін використовуватися для перевезення як людей, так і вантажів.

Деякі моторні транспортні засоби цієї товарної позиції характеризуються певними ознаками, які свідчать про те, що дані транспортні засоби сконструйовані для перевезення пасажирів, а не для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). Такі ознаки враховуються у випадку, якщо моторний транспортний засіб, зазвичай, має повну масу не більш як 5 т і має єдиний замкнутий внутрішній простір, який включає одну зону для водія і пасажирів і другу зону, яка може бути використана для перевезення як пасажирів так і вантажів. До цієї групи моторних транспортних засобів відносяться автомобілі, відомі як «багатоцільові транспортні засоби», (наприклад, транспортні засоби типу «фургон», автомобілі для активного відпочинку (sport utіlіty vehіcle - SUV), деякі автомобілі з кузовом типу «пікап»).

Характерними ознаками конструкції цих транспортних засобів, як правило, є:

(а) наявність постійно встановлених сидінь із пристроями безпеки (наприклад, з ременями безпеки або із місцями для кріплення та/або пристосуваннями для встановлення ременів безпеки) для кожного пасажира, або наявність стаціонарних місць для кріплення та/або пристосувань для встановлення сидінь і пристроїв безпеки у задній зоні салону позаду зони для водія і передніх пасажирів, такі сидіння можуть бути фіксованими, такими, що складаються, такими, що знімаються, на анкерному кріпленні, або виносними;

(b) наявність вікон у двох бокових панелях задньої частини кузова;

(с) наявність дверей з вікнами, що ковзають, відкриваються назовні або піднімаються вгору розташованих на бокових панелях або у задній частині кузова;

(d) відсутність стаціонарної панелі або перегородки між зоною для водія з передніми пасажирами і задньою зоною, яка може бути використана для перевезення як пасажирів, так і вантажів;

е) наявність ознак комфорту і оздоблення внутрішнього простору, а також пристосувань (аксесуарів) у внутрішньому просторі всього салону транспортного засобу, які властиві пасажирським салонам транспортних засобів (наприклад, килимове покриття, вентиляція, внутрішнє освітлення, попільнички).

Натомість, до товарної позиції 8704 (Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів) віднесено транспортні засоби, головним чином, призначені для перевезення вантажів, а не для перевезення людей. Ознаки транспортних засобів, які включаються до цієї товарної позиції:

(a) наявність сидінь типу лавок, які не мають пристроїв безпеки (наприклад, ременів безпеки або місць для кріплення і пристосувань для встановлення ременів безпеки) або зручностей для пасажирів в задній зоні позаду зони для водія і передніх пасажирів. Такі сидіння, зазвичай, бувають складаними або виносними для можливості повного використання підлоги задньої зони (транспортні засоби типу фургон) або окремої платформи (транспортні засоби типу «пікап») для транспортування вантажів;

(b) наявність окремої кабіни для водія і пасажирів та окремої платформи з боковими бортами і відкидним заднім бортом (транспортні засоби типу пікап);

(c) відсутність вікон в двох бокових панелях задньої частини кузова; наявність дверей без вікон, що ковзають, відкриваються назовні або піднімаються вгору для вивантаження або завантаження вантажів, розташованих на бокових панелях або у задній частині кузова (транспортні засоби типу «фургон»);

(d) наявність стаціонарної панелі або бар`єру між зоною для водія і передніх пасажирів і задньою зоною;

(e) відсутність в зоні вантажного відділення ознак комфорту і внутрішнього оздоблення, а також пристосувань, які притаманні пасажирським салонам моторних транспортних засобів (наприклад, килимове покриття, вентиляція, внутрішнє освітлення, попільнички).

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль, щодо якого митницею прийнято оскаржуване рішення, має ознаки, притаманні позиції 8703 колісний транспортний засіб Mercedes-Benz, модель SPRINTER 315 CDI, VIN-код НОМЕР_1 , випущений заводом виробником як «багатоцільовий «вантажопасажирський автомобіль-фургон», має два ряди постійно встановлених сидінь та інші характерні ознаки конструкції транспортних засобів, що відносяться до товарної позиції 8703 УКТЗЕТ, що підтверджується висновком експертного дослідження Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 19 березня 2019 року №34 з якого слідує, що: «досліджуваний КТЗ має тип кузова фургон (кабіна з`єднана з кузовом), його внутрішній простір може використовуватись як для перевезення людей, так і для перевезення вантажів. Зона передбачена для людей, конструктивно відділена від зони, призначеної для вантажів заводською полімерною перегородкою сірого кольору»; «сидіння другого ряду постійно встановлені (фіксовані), оскільки складають одне ціле із стаціонарною перегородкою та можуть бути обладнані пристроями безпеки. Салон (пасажирська частина фургона) має відповідне оздоблення та ознаки комфорту, а саме: килимове покриття, приточну вентиляцію (з кондиціонером0, внутрішнє освітлення, попільничку та акустичну систему. У правій боковій частині кузова наявні розсувні двері з вікном, які ведуть до другого ряду сидінь. У лівій боковій панелі кузова також наявне вікно» (а. с. 26-29).

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 1.2 розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/9, до основних завдань автотоварознавчої експертизи відноситься, зокрема, визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, що і було зроблено експертом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1166 установлено, що конструкція та технічний стан колісних транспортних засобів, що експлуатуються, повинні відповідати єдиним вимогам згідно з додатком (далі Єдині вимоги).

Пунктом 2 Єдиних вимог передбачено, що вимоги до конструкції та технічного стану колісного засобу, технічного стану предметів спеціального обладнання залежно від призначення наведено в маркуванні колісного засобу, його складників, а також у:

єдиних технічних приписах - Правилах Європейської економічної комісії ООН з поправками, що додаються до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання і частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів у 1958 році з поправками 1995 року, чинними на дату першої реєстрації колісного засобу;

Європейській угоді, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, відкриту для підписання у м. Відні 8 листопада 1968 р.;

сертифікаті відповідності;

документах з експлуатації та ремонту колісного засобу, затверджених його виробником;

нормативних документах, зокрема технічних умовах;

документах щодо переобладнання колісного засобу;

міжнародних угодах України з питань автомобільних перевезень, що містять вимоги до конструкції та технічного стану колісного засобу.

У Додатку до Єдиних вимог наведено класифікацію колісних транспортних засобів, відповідно до якої до категорії М1 належить колісний засіб, що призначений для перевезення пасажирів, у якому кількість місць для сидіння, крім місця водія, не перевищує восьми: до категорій N чи NG - що пристосовані для перевезення пасажирів; колісні засоби категорій багатоцільового призначення (вантажопасажирські), що позначаються літерами M/N, МG/NG, M//N.

Як встановлено судом в ході судового розгляду справи та підтверджується письмовими доказами, придбаний позивачем автомобіль належить до категорії М1, тобто має два ряди сидінь, внутрішній простір якого може без конструктивних змін використовуватись для перевезення як людей, так і вантажів.

Тобто, всі наявні письмові докази свідчать про те, що вказаний автомобіль є «вантажопасажирський автомобіль-фургон» категорії М1 як на момент його придбання позивачем, так і під час митного оформлення.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем вказані принципи дотримані не були. Зокрема, при прийнятті рішення не було враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а саме не враховано наявні у справі докази, які підтверджують, що вказаний автомобіль є пасажирським.

Не можуть бути взяті до уваги судом твердження представника відповідача про те, що при огляді автомобіля виявлено ознаки, які відповідно до Пояснень до товарної позиції 8704 (Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів) свідчать про те, що вказаний автомобіль є вантажним (відсутні ознаки комфорту, відсутність килимового покриття, внутрішнє освітлення виготовлено не заводським способом), оскільки при визначенні коду товару повинні братись не лише внутрішні та зовнішні ознаки, які в даному випадку підпадали під пояснення до товарної позиції 8703 та 8704, а й інші документи, видані уповноваженими органами, які свідчать про належність автомобіля до тієї чи іншої категорії, чого в даному випадку митницею зроблено не було.

При цьому, на думку суду, відсутність певних конструктивних деталей у салоні автомобіля не дає підстав класифікувати вказаний автомобіль як вантажний.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що згідно з Методичними рекомендаціями класифікації окремих товарів згідно з вимогами УТЗЕД, впроваджених листом Міндоходів від 26 березня 2014 року №6983/7/99-99-24-02-03-17, для однозначної класифікації транспортних засобів необхідно використовувати технічну документацію заводу виробника автомобіля із зазначенням кількості місць для сидінь, сертифіката або аналогічні документи видані уповноваженим органом країни виробника. При цьому відповідач зазначає, що згідно VIN-коду заводу-виробника та даних сайту ОСОБА_3 придбаний позивачем транспортний засіб є вантажним автомобілем.

Так, згідно з листом Державної фіскальної служби України від 10 січня 2019 року №783/7/99-99-18-02-02-17 лист Міндоходів від 26 березня 2014 року №6983/7/99-99-24-02-03-17 відкликано у зв`язку із втратою актуальності, відтак посилання митниці на вказаний лист є безпідставними.

Суд вважає безпідставними твердженнями відповідача, що спірний транспортний засіб згідно електронних відомостей ОСОБА_4 є вантажним автомобілем типу «фургон», оскільки такі дані не підтверджені відповідачем іншими належними і допустимими доказами, зважаючи на положення статей 74, 75 КАС України. Таким чином, обґрунтування відповідача в зв`язку з отриманою інформацією з сайтів мережі Інтернет є безпідставними, оскільки така інформація хоч і може бути джерелом доказування, однак юридична (доказова) значимість і достовірність такої інформації, зважаючи на її загальний, неофіційний (довідковий, комерційний, рекламний) характер, в цьому випадку є недостатньою для беззаперечного доведення факту.

Враховуючи вказані письмові докази, суд приходить до висновку, що Волинська митниця ДФС України оскаржуваним рішенням про визначення коду товару від 20 лютого 2019 року №КТ-UA -2019 безпідставно класифікувала спірний товар за кодом УКТЗЕД .

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення (у цьому випадку рішення про відмову у митному оформленні товару); відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

У свою чергу декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність визначення коду товару, його твердження вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення про визначення коду товару від 20 лютого 2019 року №КТ-UA -2019, а тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений відповідно до квитанції №40462433 від 12 квітня 2019 року (а. с. 2).

Керуючись статтями 73-77, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 20 лютого 2019 року №КТ-UA--2019.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повне судове рішення складено 29 травня 2019 року.