Справа № 560/451/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/451/19

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

28 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Зозуля К.Т.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, виходячи із 200 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з урахуванням раніше проведених виплат, у сумі 293 519,36 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року вирішено даний адміністративний позов залишити без руху, у зв`язку з виявленням недоліків позовної заяви, та запропоновано позивачу усунути виявлені недоліки шляхом надання позивачем суду позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням наступної інформації: 1) ким з відповідачів прийняте рішення про нарахування позивачу одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707; 2) дату прийняття оскаржуваного рішення; 3) номер оскаржуваного рішення.

Позивач з метою усунення недоліків надав суду позовну заяву, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали від 04.03.2019 року усунути недоліки у позовній заяві. Підставою для залишення позовної заяви без руху був пропуск позивачем строку звернення до суду.

На виконання вимог зазначеної ухвали, на адресу Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом. В обгрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року, він не отримував.

20 лютого 2019 року, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позов залишено без руху, в зв`язку з відсутністю в додатках до позову рішення на яке посилається позивач при оскарженні. На виконання ухвали ОСОБА_1 , отримав в відділі кадрів копію висновку про призначення одноразової грошової допомоги, та ознайомившись із його змістом, йому стало відомо що нарахування здійснювалось в супереч вимогам статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ в редакції від 29.04.2015 року, відповідно до якого одноразова грошова допомога має виплачуватись в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в подальшому подав новий примірник позову.

Позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки позивач фактично дізнався про порушене право з моменту ознайомлення зі справами колишніх колег, написання заяви про перерахунок належної йому виплати в Головного управління ДФС України в Хмельницькій області, та в подальшому отримання копії висновку.

За захистом порушених прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернуто.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу суду від 11.03.2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судом не в повному обсязі з`ясовано обставини у справі, що мають значення для правильного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 23.04.2019 року призначено до розгляду в режимі відеоконференції.

Відповідачі правом подати до суду апеляційної інстанції відзив не скористалися.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся у лютому 2019 року до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року вирішено даний адміністративний позов залишити без руху, у зв`язку з виявленням недоліків позовної заяви, та запропоновано позивачу усунути виявлені недоліки шляхом надання позивачем суду позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням наступної інформації: 1) ким з відповідачів прийняте рішення про нарахування позивачу одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707; 2) дату прийняття оскаржуваного рішення; 3) номер оскаржуваного рішення.

28.02.2019 року позивач з метою усунення недоліків надав суду позовну заяву, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали від 04.03.2019 року усунути недоліки у позовній заяві.

Підставою для залишення позовної заяви без руху був пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки у поданій позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року, позивач заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження не надав.

07.03.2019 року на адресу Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом. В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року, він не отримував.

Позивач вказує, що у грудні 2018 року ознайомився із справами своїх колег - колишніх працівників Головного управління ДФС у Хмельницькій області, і дізнався, що нарахування одноразової грошової допомоги, яке було здійснено Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області та ДФС України є протиправним, та таким, що порушує його права.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , звернувся з листом до Головного управління ДФС України в Хмельницькій області з проханням здійснити перерахунок вказаної допомоги відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ в редакції від 29.04.2015 року, відповідно до якого одноразова грошова допомога має виплачуватись в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, проте листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 10.01.2019 року позивачу № 1120/К/22-01-04-02-23 відмовлено у нарахуванні недоплаченої суми грошової допомоги.

В лютому ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду за захистом своїх порушених прав з боку Головного управління ДФС України в Хмельницькій області та ДФС України.

20 лютого 2019 року, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позов залишено без руху, в зв`язку з відсутністю в додатках до позову рішення на яке посилається позивач при оскарженні. На виконання ухвали ОСОБА_1 , отримав в відділі кадрів копію висновку про призначення одноразової грошової допомоги, та ознайомившись із його змістом, йому стало відомо що нарахування здійснювалось в супереч вимогам статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ в редакції від 29.04.2015 року, відповідно до якого одноразова грошова допомога має виплачуватись в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в подальшому подав новий примірник позову.

Зважаючи на зазначені обставини позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки позивач фактично дізнався про порушене право з моменту ознайомлення зі справами колишніх колег, написання заяви про перерахунок належної йому виплати в Головного управління ДФС України в Хмельницькій області, та в подальшому отримання копії висновку. При цьому, позивач зазначив, якщо суд встановить що строк звернення з позовною заявою був пропущений, керуючись ст. 121, ст. 123 КАС України, просить вважати причину пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 , - поважною, та поновити строк звернення до суду по цій справі та прийняти позовну заяву до розгляду.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 виходив з того, що оскільки надані позивачем докази не дають підстав суду встановити не пропущення строку звернення до суду, а також встановити поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, то таку позовну заяву подано без дотримання вимог КАС України, а тому суд вважає за необхідне повернути її позивачу.

Колегія суддів, дослідивши та перевіривши матеріали справи, не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

З матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції констатував, що позивачем вимоги ухвали суду від 04.03.2019 року не виконано, оскільки ОСОБА_1 не надав доказів щодо не пропущення ним строку звернення до суду, також позивач не навів суду поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

Суд зазначив, що згідно частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок. Строк звернення до суду обчислюється за загальними правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд першої інстанції зауважив, що оскільки, позивачем оскаржується рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, викладеного у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року. Тому, початок строку звернення до суду з даним позовом необхідно відраховувати саме з 09.07.2015 року. Однак, з даним позовом до суду ОСОБА_1 , звернувся лише 18.02.2018 року, тобто більш, ніж через шість місяців після прийняття оскаржуваного рішення.

Необхідно звернути увагу на те, що позивач у заяві про визнання поважними причин строку звернення до суду зазначає, що про обставини, які стали підставою звернення до суду із даним позовом дізнався у грудні 2018 року, коли він ознайомився із справами своїх колег - колишніх працівників Головного управління ДФС у Хмельницькій області, і дізнався, що нарахування одноразової грошової допомоги, яке було здійснено Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області та ДФС України є протиправним.

Після цього, ОСОБА_1 звернувся з листом до Головного управління ДФС України в Хмельницькій області з проханням здійснити перерахунок вказаної допомоги відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ в редакції від 29.04.2015 року, відповідно до якого одноразова грошова допомога має виплачуватись в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, проте листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 10.01.2019 року позивачу № 1120/К/22-01-04-02-23 відмовлено у нарахуванні недоплаченої суми грошової допомоги. І лише після цього, позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд із позовними вимогами зазначеними у даній справі.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року не відповідає, а вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктами 2,5,9 частини 5 статті 160 КАС України визначено, що повинно бути зазначено у позовній заяві.

Відповідно до частин 4,7 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються:

- всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал чи копія оспорюваного акта чи договору, або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Отже, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції посилався на положення статті 123 КАС України, зокрема, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Однак з такою позицією суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки судом не дотримано процесуальних строків та завчасно повернуто позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 04.03.2019 року позивачем отримано 07.03.2019 року, що слідує з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. На виконання вимог ухвали від 04.03.2019 року позивач надіслав 07.03.2019 року заяву про поновлення строку звернення до суду, а ухвалу про повернення позовної заяви судом постановлено 11.03.2019 року, тобто раніше встановленого судом 10-денного терміну, з дня отримання позивачем ухвали про без руху.

Крім того, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції не повно дослідивши обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі.

Відповідно до постанови Пленуму верховного суду України від 01.22.1996 року № 11 Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Це зобов`язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України.

Згідно ст. З Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.; п. З ч. 2 ст, 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії):

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина. її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частина 1. ст. 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вимогам даної статті суд першої інстанції не врахував, що обставини щодо наявності підстав для поновлення строку чи їх відсутності, в даній справі, можуть бути встановлені під час розгляду справи. Оскільки тільки під час розгляду справи по суті є можливість надати оцінку тим, обставинам, коли саме позивач дізнався про ймовірне порушення свого права.

Варто звернути увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, який рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туре ччини слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконані звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас, у справі Bellct v, Prance Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, застосування правила пропуску строку звернення залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Відповідно до ч.1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997р.), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом - тобто право на доступ до суду.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950р., ратифікована Законом України від 17.07.97р. №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

ЕСПЛ у багатьох справах зазначає, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала судді окружного суду від 11.03.2019р. про повернення позову є необґрунтованою та передчасною, а тому, відповідно, підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції не було належним чином забезпечено реалізацію права позивача на доступ до правосуддя та передчасно вирішено питання щодо повернення позовної заяви позивачеві.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення суддею окружного суду при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, відповідно до ст.320 КАС України, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 травня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Мацький Є.М.