Справа № 120/205/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2019 р. справа № 120/205/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка В.О.,

представників позивача: Кукіної Т.А., Могир О.Ю.,

представника відповідача: Андріюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства 45 експериментальний механічний завод до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та акту

в с т а н о в и в :

22.01.2019 року Державне підприємство 45 експериментальний механічний завод звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та акту.

Зазначали, що на адресу ДП « 45 експериментальний механічний завод» надійшло податкове повідомлення форми «Н» № від 23.10.2018 року з розрахунком штрафних санкцій, прийняте на підставі акту від 14.09.2018 № 24498/50-01/08341806 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу щодо наявності порушень, визначених в акті перевірки, в зв`язку з чим звернувся в суд з цим позовом, в обґрунтування якого вказали, що 23.08.2016 р. на Центральну базу забезпечення ПММ національної гвардії України, була складена податкова накладна («помилкова») за № 57 від 23.08.2016 року і зареєстрована 09.09.2016 р. (не своєчасно). «Виправляючий» розрахунок коригувань до неї № 9 від 26.08.2016 р. був зареєстрований в ЄРПН 09.09.2016 р.

При цьому, відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. 23.08.2016 р. ні отримання передоплати від покупця, ні відвантаження товару не було. Даний факт підтверджується актом звірки позивача з контрагентом та банківськими виписками за 23.08.2016 та 31.08.2016 р.

Згідно договору № 37 від 11.07.2016 р. від Центральної бази забезпечення ПММ національної гвардії України надійшли кошти (аванс) за готову продукцію 31.08.2016 р., тому у ДП « 45 ЕМЗ» виникли податкові зобов`язання з ПДВ, за так званим, правилом першої події, де було виписано податкову накладну № 82 від 31.08.2016 р за вимогами, визначеними п.201.1 ст.201 ПКУ податкова накладна була своєчасно зареєстрована - 13.09.2016 р.

На переконання позивача, застосування п. 120.1.1 ПКУ, який передбачає застосування штрафу на особу, на яку згідно зі ст. 192 та ст. 201 ПКУ покладено обов`язок з реєстрації податкової накладної, можливо лише у випадку фактично здійсненої господарської операції з постачання робіт/послуг. Оскільки, такого факту не було, підстав складати та реєструвати податкову накладну у позивача не було, а тому відсутні підстави для застосування штрафу за несвоєчасне реєстрування «помилкової» податкової накладної.

Враховуючи право визначене ст. 56 ПК України (платник податків має право звернутися зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання податкового повідомлення - рішення), ДП « 45 експериментальний механічний завод» 5.11.2018 року подав відповідну скаргу № 261 в ДФС України та направив її копію на адресу відповідача. За результатами розгляду скарги на адресу позивача 10.01.19 року надійшло рішення про результати розгляду скарги від ДФС України (лист від 08.01.2019 № 566/6/99-99-11-06-01-25), яким скаргу позивача залишено без задоволення, а ППР ГУ ДФС у Вінницькій області без змін.

З огляду на наведене, позивач вважає, що ним вчинено всі необхідні дії для своєчасної реєстрації податкової накладної, діючи у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, а тому застосування податковим органом штрафних санкцій, передбачених п. 120.1.1 ст. 120 Податкового кодексу України, не відповідає критерію законності, та виключає склад податкового правопорушення, та доводить безпідставність та протиправність податкового повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, просили визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.10.2018 року, а також визнати протиправним та скасувати Акт від 14.09.2018 № 24498/50- 01/08341806.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12.03.2019 року. Крім того, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на адміністративний позов.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 12.03.2019 року відкладено судове засідання на 03.04.2019 року.

13.03.2019 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов відповідача (вх. № 13778), згідно якого представник відповідача просив відмовити у задоволені позову, мотивуючи наступним.

Відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних позивача. В ході проведення камеральної перевірки з питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Державне підприємство 45 експериментальний механічний завод, встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (перелік податкових накладних зареєстрованих з порушенням термінів наведений в акті), чим порушено п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 року.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинні здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця наступного за місяцем, в якому вони складені.

Оскільки, позивачем порушено вищезазначені строки реєстрації податкових накладних, податковим органом застосовані штрафні санки згідно ст. 120-1 Податкового кодексу України.

09.09.2016 року підприємством зареєстровано розрахунок коригування № 9 від 26.08.2016 року до протермінованої податкової накладної 57 від 23.08.2016 року, яким зменшено показники податкової накладної в повній сумі. Причина коригування податкової накладної - «помилково виписана».

На думку відповідача, підприємством не відображено в податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2016 року податкову накладну та розрахунок коригування.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ІПК «Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст.201 ПКУ, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Враховуючи наведе, відповідач - Головне управління ДФС у Вінницькі області діяв в межах та у спосіб встановлений законом, в зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 03.04.2019 року закінчено підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 08.05.2019 року.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року відкладено розгляд справи у судове засідання на 21.05.2019 року.

В судовому засіданні 21.05.2019 року представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

23.08.2016 року позивачем на Центральну базу забезпечення ПММ національної гвардії України складена податкова накладна №57 від 23.08.2016 року і зареєстрована 09.09.2016 року. Розрахунок коригувань кількісних і вартісних показників № 9 від 26.08.2016 р. до податкової накладної №57 від 23.08.2016 року зареєстрований позивачем в ЄРПН 09.09.2016 р.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016 року мід ДП « 45ЕМЗ» та Центральна база забезпечення ПММ національної гвардії України (м. Запоріжжя), встановлено, що 23.08.3016 року отримання передоплати від покупця, а також відвантаження товару не здійснювалось. Даний факт підтверджується також банківськими виписками за 23.08.2016 та 31.08.2016 р.

В той же час, згідно договору № 37 від 11.07.2016 р. від Центральної бази забезпечення ПММ національної гвардії України 31.08.2016 р. надійшли кошти (аванс) за готову продукцію, в зв`язку з чим у ДП « 45 ЕМЗ» виникли податкові зобов`язання з ПДВ, за правилом першої події та було складено податкову накладну № 82 від 31.08.2016 р., яка зареєстрована в реєстрі податкових накладних 13.09.2016 р.

13.09.2018 року відповідачем проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН від 14.09.2018 № 24498/50-01/08341806. Перевіркою встановлено, що ДП « 45 ЕМЗ» порушено термін реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначений п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме податкової накладної № 57 від 23.08.2016 року на суму ПДВ 930000,00 грн., яку зареєстровано в ЄРПН 09.09.2016 року, в той час як граничний термін реєстрації 07.09.2016 року.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ ПК України, на підставі Акту перевірки від 14.09.2018 № 24498/50-01/08341806, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 23.10.2018 року, яким застосовано до позивача штраф за затримку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в розмірі 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній (93000,00 грн.).

Не погоджуючись із вказаним рішенням та актом перевірки, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно з нормами пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 14.1.60 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до положень абзацу 11 пункту 201.10 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Що ж до податкової накладної позивача № 57 від 23.08.2016 року, судом встановлено, що факт її реєстрації в ЄРПН за № підтверджується квитанцією №1 від 09.09.2016, час 09:20:58. Однак, у зв`язку із тим, що така реєстрації відбулася помилково, позивачем складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 26.08.2016 року за №9 до податкової накладної від 23.08.2016 року № 57, реєстрація якого в ЄРПН за № підтверджується квитанцією № 1 від 09.09.2016 року в 15:36:13.

Так, згідно з пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Відсутність проведення господарської операції згідно з податковою накладною від 23.08.2016 року №57 підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016 року між ДП « 45ЕМЗ» та Центральна база забезпечення ПММ національної гвардії України (м. Запоріжжя) та банківськими виписками за 23.08.2016 та 31.08.2016 р.

В свою чергу, відповідачем доказів на спростування факту відсутності проведення господарських операцій згідно з податковою накладною №57 від 23.08.2016 не надано.

Отже, оскільки податкова накладна позивача від 23.08.2016 року № 57 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних помилково, а відповідні суми податку не включені до податкової декларації з ПДВ, суд приходить до висновку щодо безпідставності застосування штрафу до позивача за порушення строку реєстрації зазначеної накладної.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається податковий орган, наявність первинних документів, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 23.10.2018 року прийняте за відсутності на те правових підстав, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача визнати протиправним Акт перевірки від 14.09.2018 №4498/50-01/08341806, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Розділу І "Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727 акт документальної перевірки це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;.

Тобто, діяльність із складання актів перевірок є службовою діяльністю працівників контролюючих органів на виконання своїх посадових обов`язків із збирання доказової інформації. Таким чином, діяльність контролюючого органу із оформлення результатів перевірки, зокрема із складання акту перевірки та формування його змісту не може порушувати права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових відносинах.

За таких обставин суд вважає, що відомості, які містяться в оскаржуваному зазначеному акті від 14.09.2018 №4498/50-01/08341806, самі по собі не породжують для позивача настання будь-яких правових наслідків та не впливають на його права, обов`язки та законні інтереси у розумінні п. 1 ч. 1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 23.10.2018 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства 45 експериментальний механічний завод (вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, ) судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) в сумі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі виготовлене 31.05.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович