Справа № 120/1356/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 травня 2019 р. Справа № 120/1356/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці.

Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та отримує пенсію, пенсійні виплати отримувала регулярно. Однак, за період з 01.10.2017 по 30.04.2018 позивачці пенсію не виплачено, в зв`язку із чим вона звернулась до відповідача із заявою в якій просила виплатити належну їй пенсію за вказаний період. Листом №309/Л-2 від 09.01.2019 Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці надало позивачу відповідь про те, що кошти будуть виплачені після прийняття відповідного порядку Кабінетом Міністрів України та при надходженні фінансування.

Позивачка не погоджується із діями відповідача, в зв`язку з чим звернулась до суду із адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо невиплати нарахованої їй заборгованості по пенсії, яка утворилась з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці виплатити ОСОБА_1 заборгованості по пенсії, яка утворилась з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року в сумі 10164,00 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

22.05.2019, на виконання вимог ухвали суду від 26.04.2019 та відповідно до положень КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. З даного відзиву слідує, що відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову, мотивуючи тим, що виплата пенсії позивачу здійснюється за рішенням відповідної комісії, оскільки перша є внутрішньо переміщеною особою. Згідно рішення комісії від 18.05.2018 №51 позивачці було здійснено виплату пенсії з 01.10.2017 в сумі 1452,00 грн. Кошти з дати призначення пенсії по квітень 2018 року в сумі 10164,00 грн., будуть виплачені після затвердження відповідного Порядку КМУ відповідно до постанови КМУ від 25.04.2018 №335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. №365".

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

28.11.2017 ОСОБА_1 взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою №529-625917 від 28.11.2017.

29.11.2017 позивачка звернулась до управління ПФУ в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком, за наслідком розгляду якої прийнято рішення про призначення пенсії в сумі 1452,00 грн.

Також, управління листом за вих. №309/Л-2 від 09.01.2019 повідомило, що згідно рішення комісії від 18.05.2018 за №51 позивачу поновлена виплата пенсії з 01.10.2018 в сумі 1452,00 грн.

Кошти з дати поновлення виплати пенсії по квітень 2018 року в сумі 10164,00 грн., будуть виплачені після затвердження відповідного Порядку КМУ відповідно до постанови КМУ від 25.04.2018 за №335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 за №365".

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо невиплати пенсії за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, позивачка звернулась із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стаття 7 Закону визначає, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296). Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (у подальшому Порядок №365), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 Порядку №365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з пунктом 15 Порядку №365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.11.2017 за №529-625917 та отримує пенсію. З 29.11.2017 позивачка перебуває на обліку в територіальному управлінні Пенсійного Фонду України в місті Вінниці. Відповідно до матеріалів справи сума недоотриманої позивачем пенсії за період з 01.10.2017 по 30.04.2018 складає 10164,00 грн.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відмовляючи у виплаті пенсії позивачу за період з 01.10.2017 по 30.04.2018 управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці листом від 09.01.2019 посилається на той факт, що суми доплати за минулий період обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та будуть виплачені на умовах окремого порядку.

Суд зазначає, що відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих соціальних виплат не звільняє державу в особі уповноваженого органу Управління від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних йому сум соціальних виплат.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання даної соціальної допомоги. Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Відтак, відсутність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України для виплати пенсії за минулий період, не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ №365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не виплати позивачу заборгованості по виплаті пенсії та наявність підстав для зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці провести виплату ОСОБА_1 відповідного розміру пенсії за період з 01.10.2017 по 30.04.2018 включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Частиною 2 статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому, пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України передбачено, що постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, виконуються негайно.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок відповідача добровільно і негайно виконати рішення суду про присудження виплатити пенсію і цей обов`язок полягає у тому, що у відповідача обов`язок видати пенсію у межах стягнення за один місяць виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання дане рішення суду в частині виплати пенсії позивачу у межах суми за один місяць.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року на загальну суму 10 164,00 грн.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року на загальну суму 10 164,00 грн. (десять тисяч сто шістдесят чотири гривні 00 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в місті Вінниця (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Звернути до негайного виконання дане рішення суду в частині виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми за один місяць, а саме жовтень 2017 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Повний текст рішення складено: 27.05.2019

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна