Справа № 520/3830/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 р. справа № 520/3830/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук`янчук О.І.,

за участю: представника позивача - Терещенко Р.О., представника відповідача - Фіщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГОН" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГОН", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 21.01.2019 року № .

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказав, що 12.10.2018 року у ТОВ «ПОЛІГОН» відбулася зміна генерального директора, а саме: дані про генерального директора Могилу Сергія Віталійовича були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. По факту зміни генерального директора товариства, 12.10.2018 року ТОВ «ПОЛІГОН» засобами електронного документообігу (М.Е.Dос) було подано до Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області повідомлення про надання інформації щодо електронного цифрового підпису від 12.10.2018 № 121020181; заява про приєднання від 12.10.2018 № 121020181 до Договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 2031001. Однак, контролюючим органом 12.10.2018 року була відхилена реєстрація податкових накладних, у зв`язку з невірним підписом та станом на 15.10.2018 року усі податкові накладі зареєстровані не були без вини підприємства, як вважає позивач. З огляду на вищезазначене, представник позивача вказав, що ТОВ «ПОЛІГОН» використано всі засоби з метою вчасної реєстрації податкових накладних, що, однак не було проведено зі сторони контролюючого органу, а тому нарахування штрафних санкції за порушення підприємством граничних строків реєстрації податкових накладних та прийняття податкового повідомлення - рішення від 21.01.2019 року № суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказав, що контролюючим органом з Єдиного державного реєстру отримано відомості від 11.10.2018 №3017439 щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, про зміну керівника ТОВ «Полігон». У зв`язку зі зміною керівника ТОВ «Полігон» дія зазначеного Договору припинена 12.10.2018 в автоматичному режимі на підставі даних Відомостей з ЄДР, керуючись нормами п.14 розділу III Порядку та направлено повідомлення про припинення дії договору про визнання електронних документів. Представник відповідача звернув увагу суду, що уже 12.10.2018 позивачу направлено повідомлення припинення дії договору про визнання електронних документів, а відтак позивач був обізнаний про факт відсутності діючого договору про визнання електронних документів станом на 15.10.2018, яка є граничним терміном реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН. Однак станом на 15.10.2018 року позивачем не поновлено дію договору, та лише 16.10.2018 ТОВ «Полігон» набув статусу суб`єкта електронного документообігу (за результатами розгляду Заяви від 16.10.2018 №) з дотриманням встановленого терміну, у зв`язку з чим отримав можливість подання податкової звітності, зокрема податкових накладних, в електронному вигляді до автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України. Таким чином, податковим повідомленням - рішенням від 21.01.2019 року № нараховано штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних (до 15 днів) у розмірі 10 %, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У судовому засіданні 28.05.2019 року представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 року ГУ ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Полігон» з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за серпень 2018 року, вересень 2018 року, в результаті чого сформовано акт № 17335/20-40-12-14-18/30883726.

Так, за наслідками перевірки встановлено порушення ТОВ «Полігон» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на 1 день, чим порушено абз. 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 21.01.2019 року № , яким ТОВ «Полігон» нараховано штрафні санкції у розмірі 10% згідно з п. 120-1 ст. 120 ПК України.

Позивач, не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням - рішенням від 21.01.2019 року № звернувся до суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено зокрема, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.

Суд зазначає, що пунктами 12, 13, 14 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстраціїподаткової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до пункту 66.2 статті 66 ПК України внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктами 9.1, 9.2 та 9.3 розділу IX Порядку обліку платників податків і зборів, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 № 462) та зареєстрований в Міністерствіюстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300 передбачено, що контролюючі органи проводять внесення змін і доповнень до Єдиного банку даних юридичних осіб та Реєстру самозайнятих осіб на підставі: інформації органів державної реєстрації; інформації банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтвердженої інформації, що надається платниками податків; інформації суб`єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; даних перевірок платників податків.

У разі виникнення змін у даних або внесення змін до документів, що подаються для взяття на облік згідно з цим Порядком, крім змін, які вносяться до Єдиного державного реєстру, та змін, про які платник податків повідомив за основним місцем обліку, платник податків зобов`язаний протягом 10 календарних днів з дня внесення змін до зазначених документів подати до контролюючого органу уточнені документи в такому самому порядку, як і при взятті на облік. Додаткова реєстраційна заява за формами № 1-ОПП, № 5-ОПП подається з позначкою Зміни або за формою № 1-РПП - з позначкою Перереєстрація, зміни.

Платники податків - юридичні особи та відокремлені підрозділи юридичних осіб зобов`язані подати відомості стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи, відокремлених підрозділів юридичної особи до контролюючого органу у 10-денний строк з дня взяття на облік чи виникнення змін у облікових даних платників податків, шляхом подання заяви за формою № 1-ОПП або за формою № 1-РППз позначкою Відомості про особу, відповідальну за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку. У разі надходження від державних реєстраторів відомостей про внесення змін до Єдиного державного реєстру щодо платників податків, а також надходження від платників податків заяв за формами № 1-ОПП, № 5-ОПП з позначкою Зміни, Відомості про особу, відповідальну за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку або за формою № 1-РПП з позначкою Перереєстрація, зміни, Відомості про особу, відповідальну за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку контролюючі органи вносять відповідні зміни до Єдиного банку даних юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб та фіксують зазначені зміни в журналах за формами № 2-ОПП, № 7-ОПП.

При цьому, розділом ІІІ порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджено Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 № 557 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 р. за № 959/30827, передбачено порядок укладання договору про визнання електронних документів.

Зокрема, передбачено, що юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Фізичні особи, які не є самозайнятими особами, автоматично вважаються СЕД та мають право подавати електронні документи до контролюючих органів виключно з використанням ЕЦП.

Автор створює Заяву про приєднання до Договору в електронному вигляді. Усі реквізити Заяви про приєднання до Договору обов`язкові для заповнення. У випадку їх відсутності Заява про приєднання до Договору до розгляду не приймається, формується перша квитанція із зазначенням причини неприйняття та надсилається автору.

Підписувач (в особі якого автор приєднується до Договору) завершує створення Заяви про приєднання до Договору накладенням ЕЦП.

Підписувачем Заяви про приєднання до Договору має бути особа, яка згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) є керівником. За наявності електронної печатки на Заяву про приєднання до Договору спочатку накладається ЕЦП, після нього - електронна печатка.

Після надходження Заяви про приєднання до Договору здійснюється її автоматизована перевірка у порядку, визначеному пунктами 9-11 розділу ІІ цього Порядку.

Контролюючий орган, яким отримано Заяву про приєднання до Договору, розглядає її протягом одного робочого дня.

Якщо до моменту спливу робочого дня, наступного за днем отримання контролюючим органом Заяви про приєднання до Договору (дата, зафіксована у першій квитанції), контролюючий орган не повідомив автора про приєднання до Договору або відмову в приєднанні до Договору, приєднання автора до Договору здійснюється автоматично у момент спливу такого строку (дата, зафіксована у другій квитанції).

Підтвердженням про приєднання автора до Договору є отримання автором другої квитанції про прийняття Заяви про приєднання до Договору, на яку накладається технологічний сертифікат контролюючого органу.

За результатами розгляду Заяви про приєднання до Договору автор отримує другу квитанцію про приєднання до Договору або другу квитанцію про відмову в прийнятті Заяви про приєднання до Договору із зазначенням причини її неприйняття.

Для надання права підпису електронних документів (крім Заяви про приєднання до Договору) іншим особам, яким делеговано право підпису, автор повідомляє про таких осіб контролюючий орган (визначений відповідно до пункту 5 цього розділу) шляхом направлення повідомлення про надання інформації щодо ЕЦП (далі - Повідомлення) в електронному вигляді за формою згідно здодатком 2 до цього Порядку.

До повідомлення вноситься інформація про підписувача (підписувачів), якому (яким) надається право підпису електронних документів (крім Заяви про приєднання до Договору). На сформоване Повідомлення першими накладаються ЕЦП усіх осіб, включених до Повідомлення, у порядку черговості їх внесення до Повідомлення, після них - ЕЦП підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) і останньою - електронна печатка (за наявності).

Відповідно до пунктів 14, 16, 17 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у звязку зі смертю.

Договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.

За приписами п. 15 Порядку, заява про припинення дії Договору про визнання електронних документів (далі - Заява про припинення дії Договору) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку подається до контролюючого органу (визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу) безпосередньо підписувачем Заяви про приєднання до Договору (керівником) із пред`явленням документа, що посвідчує особу, або уповноваженим представником.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що законодавцем покладено обов`язок на контролюючий орган припинити в автоматичному режимі договір про визнання електронних документів, який підписаний за ЕЦП попереднього керівника підприємства, у разі надходженні інформації (відомостей) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника підприємства. Такі дії суб`єктом владних повноважень мають бути вчинені останнім не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей контролюючими органами.

При цьому, вказаним діям податкового органу також кореспондує обов`язок одночасного повідомлення платника податків про розірвання договору про визнання електронних документів, шляхом автоматичного направлення відповідного повідомлення на електронну адресу субєкта господарювання, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії договору має накладатись електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2017 року між Київською ОДПІ м. Харкова ГУДФС у Харківській області та ТОВ "Полігон" укладено договір про визнання електронних документів за № 2031001.

Відповідно до п.3 договору № 2031001 від 30.11.2017 року, контролюючий орган зобов`язаний забезпечувати приймання електронних документів автора у строки, визначені законодавством, на їх обробку, забезпечувати відправлення квитанцій на електронну адресу автора.

Договір є укладеним, починаючи з моменту прийняття заяви про приєднання до договору, та діє до моменту припинення його дії (п. 1 розділу V договору).

В подальшому, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором 11.10.2018 року вчинено запис № 3017439 про зміну керівника ТОВ «Полігон», яким став Могила С.В. (а.с. 41).

Таким чином, контролюючим органом не пізніше 12.10.2018 року мали бути вчинені дії щодо розірвання договору про визнання електронних документів, підписаного попереднім директором ТОВ «Полігон» шляхом направлення відповідного повідомлення про припинення дії договору на електронну адресу ТОВ «Полігон» .

Вказані умови також підтверджуються п. 3 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2031001.

Як вбачається з відзиву на позов відповідача, 12.10.2018 року договір про визнання електронних документів припинено з ТОВ "Полігон" в автоматичному режимі, що не суперечить вищезазначеним нормам права, та є результатом зміни керівника підприємства.

Однак при цьому, відповідачем не надано до суду доказів виконання обов`язку щодо одночасного повідомлення ТОВ "Полігон" про розірвання договору про визнання електронних документів (який укладено з попереднім директором підприємства) шляхом автоматичного направлення відповідного повідомлення на електронну адресу позивача.

Відсутність такого повідомлення також підтверджується залученим позивачем витягом з електронної скриньки ТОВ "Полігон", доказів на спростування чого відповідачем до суду не надано.

Дослідивши зміст залученого відповідачем повідомлення про припинення дії договору про визнання електронних документів (а.с. 49), суд зазначає, що останнє сформовано саме як результат розгляду заяви ТОВ "Полігон" про приєднання до договору від 12.10.2018 року № 121020181, яка подана за ЕЦП нового директора підприємства, а не як форма окремого повідомлення контролюючого органу про припинення дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2031001, підписаного з попереднім директором підприємства, що мало бути вчинено податковим органом відразу після припинення дії такого договору.

Окрім того, суд звертає увагу, що в графі "найменування контролюючого органу" зазначено ДПІ у Московському районі, у той час як ТОВ "Полігон" перебував на податкову обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Інших доказів на підтвердження дотримання відповідачем вимог Порядку № 575 щодо автоматичного направлення 12.10.2018 року відповідного повідомлення на електронну адресу суб`єкта господарювання у разі припинення договору про визнання електронних документів, у випадку, зокрема, зміни керівника підприємства, відповідачем до суду не надано.

Натомість, ТОВ «Полігон», з метою належного виконання своїх податкових зобов`язань у відповідності до вимог чинного законодавства, направлено до контролюючого органу заяву про приєднання від 12.10.2018 року № до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2031001 за цифровим електронним підписом нового директора підприємства - Могили С.В. (а.с. 12).

Відповідно до сформованої на рівні ДФС України квитанції № 1 від 12.10.2018 року (об 11:29) зазначено: «документ - заява про приєднання до договору про визнання електронних документів доставлено до ДФС України 12.10.2018 року об 11:18 год. Інформація - діючий/розглядуваний договір відсутній» (а.с. 13, 50).

У квитанції від 12.10.2018 року, сформованої за печаткою ДФС України об 12:10 год. зазначено: печатка 30883726 ТОВ «Полігон» генеральний директор Могила С.В. - отримано».

У квитанції № 2 від 12.10.2018 року, сформованої об 16:13 год., зазначено про отримання ДФС України повідомлення про реєстрацію цифрового підпису ТОВ «Полігон».

Як вбачається з повідомлення про припинення дії договору про визнання електронних документів, сформованого 12.10.2018 року об 14:25 год., дію заяви про приєднання до договору від 12.10.2018 року № 121020181 про визнання електронних документів припинено, у зв`язку зі зміною особи підписувача платника відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (а.с. 49).

Поряд з цим, квитанцією № 2 підтверджено, що заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів (реєстраційний номер документу ) - прийнято (а.с. 50).

Таким чином, суд приходить до висновку, що 12.10.2018 року ТОВ "Полігон", будучи не обізнаним про припинення контролюючим органом договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2031001, про що позивача не було повідомлено належним чином, у відповідності до вимог Порядку № 575, бажаючи і в подальшому направляти контролюючому орану документи в електронній формі, 12.10.2018 року направило на рівень ДФС заяву про приєднання до вказаного договору за електронним цифровим підписом нового керівника, яка була прийнята на рівні ДФС згідно квитанції № 2.

В подальшому, ТОВ "Полігон" з метою уникнення порушення граничних строків направлення податкових накладних, 12.10.2018 року та 15.10.2018 року здійснив численні спроби реєстрації податкових накладних на рівні ДФС № 113 від 17.09.2018 року, № 181 від 20.09.2018 року, № 182 від 20.09.2018 року, № 186 від 21.09.2018 року, № 235 від 30.09.2018 року, № 236 від 30.09.2018 року.

Однак, під час спроб зареєструвати вказані накладні були виявлені помилки: "Блок даних. Невірний підпис-необхідно підтвердити право підпису - особа Могила С.В. Документ не прийнято", що підтверджується квитанціями № 1 (а.с. 55-66).

При цьому, суд приймає до уваги, що за приписами Порядку № 557, заяви про приєднання до Договору, розглядаються саме в робочі дні, у той час як 13.10.2018 року та 14.10.2018 року - це вихідні дні, а 15.10.2018 року (граничний термін реєстрації податкових накладних) - це святковий день.

Отже, наступним робочим днем, коли платник податків набув можливість реалізувати своє право та повторно звернутись до контролюючого органу із заявою про приєднання до договору про визнання електронний документів - це 16.10.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2018 року ТОВ «Полігон» звернувся вдруге до контролюючого органу із заявою № про приєднання до договору про визнання електронних документів, яка була прийнята на рівні ДФС України та ТОВ "Полігон" набув можливість подання податкової звітності в електронному вигляді, що підтверджується квитанцією та відповідачем у відзиві на позов (а.с. 46).

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем здійснено всі необхідні та належні заходи з метою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 113 від 17.09.2018 року, № 181 від 20.09.2018 року, № 182 від 20.09.2018 року, № 186 від 21.09.2018 року, № 235 від 30.09.2018 року, № 236 від 30.09.2018 року, що було проведено на рівні ДФС України лише 16.10.2018 року ( з порушенням граничних строків подання податкових накладних в один день), з незалежних від позивача причин та не з його вини їх зареєструвати не виявилося можливим у гранично встановлені терміни, а у Державної фіскальної служби України були відсутні правові підстави для неприйняття вказаних податкових накладних до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатково суд також зазначає, що ТОВ "Полігон" 16.10.2018 року листом за № 16.10 звернувся до ГУ ДФС у Харківській області та до начальника ГУ ДФС у Харківській області з метою роз`яснення причин не реєстрації податкових накладних.

Листом від 30.10.2018 року ГУ ДФМ у Харківській області надано відповідь, в якій зазначено, що податкові накладні, які надавались підприємством 12.10.2018 рок на рівень ДФС України не прийнято з причин: " Блок даних. Невірний підпис", а відтак реєстрацію накладних проведено 16.10.2018 року.

Згідно з п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; фіскальна достатність - встановлення податків та зборів з урахуванням необхідності досягнення збалансованості витрат бюджету з його надходженнями; соціальна справедливість - установлення податків та зборів відповідно до платоспроможності платників податків; економічність оподаткування - установлення податків та зборів, обсяг надходжень від сплати яких до бюджету значно перевищує витрати на їх адміністрування; нейтральність оподаткування - установлення податків та зборів у спосіб, який не впливає на збільшення або зменшення конкурентоздатності платника податків; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до вимог пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.42-1.10 ст.42-1 Податкового кодексу України платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вищезазначене, враховуючи те, що порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відбулося не з вини ТОВ «Полігон», то застосування до останнього штрафу за таке порушення є необґрунтованим та безпідставним, відтак податкове повідомлення-рішення від 21.01.2019 року № є протиправним, підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГОН" (вул. Конєва, буд. 4, кімн. 91А,м. Харків,61052) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 21.01.2019 року № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГОН" застосовано штрафні санкції у розмірі 10 % в сумі 19715 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятнадцять) грн. 43 коп. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІГОН" (вул. Конєва, буд. 4, кімн. 91А, м. Харків,61052, ) сплачену суму судового збору в розмірі 1921 (одна тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ( вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2019 року.

Суддя Горшкова О.О.