Справа № 2а-12173/12/2670
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа №2а-12173/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/7249/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Українська енергетична компанія»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2015 (головуючий суддя - Лівінова А.В.)

та на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року (колегія суддів: головуючий суддя - Гром Л.М., суддів: Бєлової Л.В., Міщука М.С.)

у справі №2а-12173/12/2670

за позовом Прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції

до Закритого акціонерного товариства «Українська енергетична група»

про стягнення заборгованості у розмірі 27 284 грн. 66 коп.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року Прокурор міста Тернополя (далі - Прокурор) звернувся в Окружний адміністративний суд м. Києва в інтересах держави в особі Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції (далі - ДПІ) з позовом до Закритого акціонерного товариства «Українська енергетична група» (далі - Товариство) про стягнення заборгованості у розмірі 27 284 грн. 66 коп.

В обґрунтування позовних вимог Прокурар зазначив, що за Товариством числиться заборгованість по орендній платі за землю перед місцевим бюджетом у розмірі 27 284 грн. 66 коп., що виникла у зв`язку з несплатою узгоджених сум податкових зобов`язань та не сплачується відповідачем у добровільному порядку, тому підлягає стягненню за відповідним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що Товариством жодним чином не спростовано доводи контролюючого органу стосовно наявності підстав для стягнення з нього заявленої суми заборгованості.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 грудня 2014 року касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Українська енергетична група» задоволено частково, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року та постанову Окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що судами попередніх інстанцій не досліджено чи набули суми, визначені податковим боргом по даному позову статусу узгоджених грошових зобов`язань. Крім того, Вищий адміністративний суд України вказав, що судам попередніх інстанцій необхідно встановити факт наявності податкового боргу в сумі 27 284 грн. 66 коп. з урахуванням сплати Товариством орендної плати за землю платіжними дорученнями за період з листопада 2011 року по червень 2012 року.

Під час нового розгляду справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено: стягнуто із Закритого акціонерного товариства «Українська енергетична група» до Державного бюджету України податкову заборгованість у розмірі 27 284 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій зазначили, що надані відповідачем платіжні доручення, якими Товариство підтверджує своєчасність сплати грошових зобов`язань, враховані контролюючим органом при визначенні суми податкового боргу та відображені в картках особового рахунку платника податків і в розрахунку позовних вимог. Також суди попередніх інстанцій зазначили про ненадання Товариством доказів оскарження податкових повідомлень - рішень від 04.11.2011 №та від 04.11.2011 № у судовому порядку, що свідчить про узгодженість визначених у зазначених податкових повідомленнях - рішеннях грошових зобов`язань.

Не погодившись з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки долученим до матеріалів справи платіжним дорученням про внесення плати за період листопад 2011 року - червень 2012 року.

Ухвалою вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.

14 серпня 2015 року на адресу Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких контролюючий орган зазначає про законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій.

23 січня 2018 року касаційну скаргу з матеріалами справи передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, що діє з 15.12.2017).

Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій контролюючим органом проведено документальну позапланову перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по орендній платі за землю ЗАТ «Українська енергетична група».

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 25.10.2011 №7712/15-02/31306909.

На підставі акту, посадовими особами контролюючого органу прийнято податкові повідомлення - рішення від 04.11.2011: №, яким за затримку на 74 календарних дні граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, Товариство зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 26 743 грн. 62 коп. та №, яким за порушення на 11 днів граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 609 грн. 57 коп. (а.с. 16, 18, 38).

Зазначені податкові повідомлення - рішення отримані відповідачем 07 листопада 2011 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень (а.с. 17).

19 грудня 2011 року контролюючим органом сформовано та направлено на адресу Товариства податкову вимогу №1996, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 19.12.2011 становить 26 692 грн. (19 386 грн. 65 коп. податкові зобов`язання + 7 306 грн. 31 коп. штрафні санкції) (а.с. 11).

Вказана вимога направлена на адресу товариства та отримана ним 26.12.2011 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень (а.с. 10 зворот).

У зв`язку з несплатою Товариством в добровільному порядку узгодженої суми податкового боргу у розмірі 27 284, 66 грн. (19 386 грн. 65 коп. податкові зобов`язання + 7 306 грн. 31 коп. штрафні санкції + 591 грн. 70 коп. пеня), позивач звернувся до суду з даним позовом про його стягнення.

Надаючи правову оцінку викладеному, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 ПК України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із п. 54.1 статті 54 ПУ України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Статтею 56 ПУ Країни встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11. ст. 87 ПК України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені податкові повідомлення - рішення Товариством, а ні в адміністративному, а ні в судовому порядку не оскаржувались, при цьому останнім не сплачено суму узгодженого грошового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями - рішеннями від 04.11.2011 № та № та донараховану контролюючим органом, у відповідності до вимог ст. 129 ПК України суму пені.

З огляду на вищевикладене, судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 27 284 грн. 66 коп.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, судові рішення без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська енергетична компанія» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова