Справа № 2340/4151/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4151/18 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Федотова І.В.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.

представника позивача: Орленка В.В.;

представника відповідача: Савенко Ю.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Черкасивторресурси» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Черкасивторресурси» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № "В1" про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 597556,00 грн., в т.ч. сума завищення бюджетного відшкодування - 478045,00 грн., штрафні санкції - 119511,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № форма "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 794099,00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 666068,00 грн., за штрафними санкціями -128031,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № форми "В4" про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, в сумі 43579,00 грн. (за податковою декларацією № від 17.07.2018);

- податкове повідомлення-рішення № форма "Р" про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 273065,00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 218452,00 грн., за штрафними санкціями - 54613,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем на підставі помилкових висновків про те, що надані до перевірки ПрАТ «Черкасивторресурси» первинні бухгалтерські документи та податкові накладні на отримання ПЕТ-пляшки, полімерів від ТОВ «ВО «Екохім» не дають позивачеві права на включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту, а отримана вторсировина вважається безоплатно отриманою.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 р. позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 01.10.2018 р., № від 01.10.2018 р., № від 01.10.2018 р., № від 01.10.2018 р.

Не погоджуючись із прийняти рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вчинені господарські операції між позивачем та ТОВ «ВО «Екохім» є нереальними з огляду на те, що первинні та бухгалтерські документи є дефектними, оскільки підписані від імені осіб, які заперечують свою причетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «ВО «Екохім»; в ланцюгу постачання ТОВ «ВО «Екохім» відсутнє придбання ПЕТ-пляшок, полімерів від постачальників (згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначає, що незначні недоліки та помилки в оформленні товаро-супровідних документів не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарських операцій, відносно ТОВ «ВО «Екохім» чи самого товариства до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань не внесено жодного кримінального провадження, в тому числі за фактом фіктивного підприємництва. Надані позивачем первинні та бухгалтерські документи підтверджують реальність господарських операцій.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказів Головного управління ДФС у Черкаській області від 26.07.2018 №1336 та від 17.08.2018 № 1494, направлень на перевірку, виданих Головним управлінням ДФС у Черкаській області, від 06.08.2018 №1276/23-00-14-0508, №1277/23-00-14-0106, №1278/23-00-14-0106, № 1284/23-00-14-0406, від 27.07.2018 № 1237/23-00-13-0409 посадовими особами Головного управління ДФС у Черкаській області згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік, проведена документальна планова виїзна перевірка ПрАТ «Черкасивторресурси» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт від 11.09.2018 №351/23-00-14-0107/01886224.

Згідно з вказаним актом у ході проведення перевірки перевіряючими було встановлено порушення позивачем:

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 3.10. Наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», п. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, п.7 П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29,11.1999 року №290 в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 666 068 грн., в т.ч. за 2015 рік на суму 153945 грн., за 1 квартал 2016 рік на суму 113789 грн., за півріччя 2016 року на суму 276296 грн., за 3 квартали 2018 року на суму 407540 грн., за 2016 рік на суму 512123 грн.;

- п. 198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 218 452 грн., в т.ч., за січень 2017 року на суму 8928 грн., червень 2017 року на суму 94120 грн., листопад 2016 року на суму 37900 грн., грудень 2017 року на суму 77504 грн.;

- п. 198.1, 198.3,198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено заявлений до відшкодування з бюджету податок на додану вартість на загальну суму 478 045 грн., в т.ч. за жовтень 2015 року на суму 3706 грн., листопад 2015 року на суму 27001 грн., грудень 2015 року на суму 39660 грн., березень 2016 року на суму 153324 грн., квітень 2016 року на суму 93466грн, травень 2016 року на суму 160888 грн.

- п. 198.1, 198.3,198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) за червень 2018 року встановлено його завищення на загальну суму 43 579 грн.

За результатами перевірки складено акт від 11.09.2018 р. № 351/23-00-14-0107/01886224 та винесено:

- податкове повідомлення-рішення № форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку, у розмірі 597556,00 грн., в т.ч. сума завищення бюджетного відшкодування - 478045,00 грн., штрафні санкції - 119511,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 794099,00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 666068,00 грн., за штрафними санкціями - 128031,00 грн.

- податкове повідомлення-рішення № форми «В4» про визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 43579,00 грн. (за податковою декларацією № від 17.07.2018);

- податкове повідомлення-рішення № форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 273065.00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 218452,00 грн., за штрафними санкціями 54613,00 грн.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, ПАТ «Черкасивторресурси» подало заперечення на акт перевірки до Головного управління ДФС у Черкаській області.

Листом Головного управління ДФС у Черкаській області від 27.09.2018 №41231/23-00-14-0814 про розгляд заперечень висновки акта перевірки від 11.09.2018 №351/23-00-14-0107/01886224 залишено без змін.

Вважаючи, що висновки перевірки не відповідають фактичним обставинам та прийняті всупереч вимог чинного законодавства України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що господарські операції позивача та ТОВ «ВО «Екохім» є реальними та відповідають дійсному економічному змісту.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України зазначається, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподаткованого прибутку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 5 «Порядку заповнення податкової накладної» затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 N 1379, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за N 1333/20071 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг продавця у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом перевірки стали фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «ВО «Екохім», що виникли на підставі договору поставки № 0110/15 від 05.10.2015.

За умовами вказаного товару ТОВ «ВО«Екохім» (постачальник) зобов`язується передати у власність ПАТ «Черкасивторресурси» (покупцеві) вторинну сировину (ПЕТ-пляшку, поліетелен та інше) (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору постачальник зобов`язується поставити товар покупцю на умовах DDP (згідно Правил «Інкотермс» редакція 2010 р.): м.Черкаси. Здача-приймання товару здійснюється на складі покупця, який знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Сурікова, 20.

При кожній передачі товару постачальник зобов`язується надати покупцю товарно-супровідні документи (товарно-транспортну накладну, видаткову накладну, рахунок-фактуру) (п.4.4 договору).

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано суду специфікації (а.с. 157-173 т. 1), Витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, податкові накладні (а.с. 174-219 т. 1), приймальні квитанції за закупівлю вторинної сировини, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с. 220- 250 т.1), (а.с. 1- 95 т. 2), платіжні доручення, виписки по рахунках (а.с. 96-179 т.2).

Разом з тим, відповідач вважає, що надані позивачем товарно-транспортні накладні є дефектними з огляду на наступне.

Так, у видаткових накладних наданих позивачем зазначено місце складання: м. Київ, склад: вул. Леніна, 47. У товарно-транспортних накладних зазначено вантажовідправник: TOB «ВО «Екохім». Згідно з товарно-транспортними накладними TOB «ВО «Екохім» в жовтні 2015 року здійснює завантаження автомобілів в м.Київ, вул. Леніна, 42 В, відповідно до видаткових накладних ТОВ «ВО «Екохім» передає ПЕТ-пляшка в м.Київ, склад: вул.Леніна, 47. У товарно-транспортних накладних з березня 2016 по листопад 2016 року пункт завантаження зазначено лише м. Київ.

У результаті проведення аналізу даних АІС «Податковий блок» по постачальнику ТОВ «ВО «Екохім» встановлено, що товариство зареєстроване в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 04.02.2013, зареєстроване платником ПДВ з 01.01.2015. Юридична адреса: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд 136. ТОВ «ВО «Екохім» не декларувало відомості про об`єкти оподаткування за адресами м.Київ, вул. Леніна, 42В, та м. Київ, вул. Леніна,47.

Оперативне управління ГУ ДФС у Черкаській області листом від 31.07.2018 №2499/23-00-21-0405 повідомило про проведення ПАТ «Черкасивторресурси» нереальних фінансово-господарських операцій з ТОВ «ВО «Екохім» внаслідок маніпулювання податковою звітністю, походження задекларованої кількості продукції не відображається по ланцюгу постачання.

Листом від 06.09.2018 №2893/23-00-21-0405 оперативне управління ГУ ДФС у Черкаській області надано пояснення громадянки ОСОБА_1 , яка рахувалась директором та головним бухгалтером в одній особі ТОВ «ВО «Екохім» у періоді з 07.12.2015 по 26.09.2016 та ОСОБА_2 , який рахувався директором та головним бухгалтером в одній особі ТОВ «ВО «Екохім» у періоді з 27.09.2016 по 11.05.2017.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 встановлено, що вона за грошову винагороду надала документи ОСОБА_3 для призначення її на посаду директора ТОВ «ВО Екохім», проте наміру займатися фінансово-господарською діяльністю не мала. Чим займалось ТОВ «ВО «Екохім», коли вона рахувалась директором цього товариства їй невідомо. Будь-яких документів фінансово-господарської діяльності від імені цього, товариства не складала та не підписувала та нікого не уповноважувала. Стосовно ПАТ «Черкасивторресурс» пояснила, що не має ніякого відношення до реалізації вторинної сировини від ТОВ «ВО «Екохім» на це товариство, документів не виписувала і податкові накладні на реалізацію зазначеної продукції не виписувала та не реєструвала.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 встановлено, що він з лютого 2016 року працює водієм в службі таксі ТОВ «Еліттаксі». Про те що він рахувався директором ТОВ «ВО Екохім» йому не було відомо, та повідомив що восени 2016 року втратив свій паспорт. Стосовно ТОВ «ВО «Екохім» пояснив що ніколи не займався фінансово-господарською діяльністю як цього товариства так і будь-яких інших суб`єктів господарювання. А також нікого не уповноважував проводити діяльність ТОВ «ВО «Екохім» від його імені. Ніколи не отримував зарплати чи будь-яких інших матеріальних благ від ТОВ «ВО «Екохім» чи від представників цього підприємства. Про ПАТ «Черкасивторресурс» нічого не знає, та реалізацію в його адресу від імені ТОВ «ВО «Екохім» будь-яких товарів, робіт, послуг не проводив та інших осіб не уповноважував оформляти, реєструвати і підписувати звітні документи та документи фінансово-господарські на адресу ПАТ «Черкасивторресурс» чи інших суб`єктів господарювання.

Для з`ясування обставин щодо транспортування вищевказаного товару до Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області ОУ направлено запит від 03.09.2018 № 37730/23-00-21-0408. На день підписання акту перевірки відповіді не отримано.

При встановлені власників транспортних засобів, які зазначені у документах на перевезення вантажів (вторсировини: ПЕТ - пляшки, поліетилену), де замовником та платником таких перевезень значиться TOB «ВО «Екохім», перевіркою згідно з актом від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 з письмових пояснень від 04.09.2018 ОСОБА_4 , який зазначений у товарно-транспортних накладних як перевізник товару (вторинної сировини) ПП ОСОБА_4 на замовлення ТОВ «ВО «Екохім» на адресу покупця ПАТ «Черкасивторресурси» встановлено, що ОСОБА_4 з 2006 року зареєстрований приватним підприємцем, основний вид діяльності - оптова торгівля, обліковується на другій групі єдиного податку, протягом 2015-2016 р.р. в господарській діяльності використовував вантажний транспорт: д.н.з. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_8 та НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 для надання вантажних перевезень. Стосовно перевезення на замовлення ТОВ «ВО «Екохім» ПЕТ-пляшок в адресу ПАТ «Черкасивторресурси» пояснив, що автомобілями д.н.з. НОМЕР_1 у такі дні: 21.10.2015, 29.02.2016, 07.04.2016, 13.04.2016, 31.05.2016, 05.09.2016, 27.10.2016 та НОМЕР_2 01.04.2016, 08.04.2016, 04.05:2016, 04.10.2016, 27.10.2016, 08.11.2016, таких перевезень він не здійснював та зазначив, що на адресу ПАТ «Черкасивторресурси» здійснював перевезення вторсировини (ПЕТ-пляшок), замовлення по яких знаходив на інтернет ресурсі «Ларді транс» (диспетчер - ФОП ОСОБА_8) та в інші дні, а саме: автомобілем НОМЕР_2 - 03.10.2016, 29.10.2016, 07.11.2016, 23.12.2016 та автомобілем НОМЕР_1 - 27.02.2015, 17.03.2015, оплата здійснювалась через розрахунковий рахунок. Підприємство ТОВ «ВО «Екохім» йому не знайоме та на його замовлення та від його імені перевезення вантажів він не здійснював.

Згідно з актом перевірки від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 перевізник ФОП ОСОБА_5 (PH НОМЕР_4 ), який є власником вантажного автомобіля д.н.з. НОМЕР_5 в телефонній розмові повідомив, що не здійснював перевезення вантажу на замовлення ТОВ «ВО «Екохім» в адресу ПАТ «Черкасивторресурси». Головний бухгалтер ПП «Вікторія-транс Україна» (код 35995259) ОСОБА_6 в телефонній розмові повідомила, що у господарський діяльності їхнього підприємства використовується автомобіль д.н.з. НОМЕР_6 , проте цим автомобілем чи будь-яким іншим автотранспортом не здійснювались перевезення вантажу на замовлення ТОВ «ВО «Екохім» в адресу ПАТ «Черкасивторресурси». Для отримання відповідної інформації на ПП «Вікторія-транс Україна» направлено запит від 07.09.2018 № 38447/23-00-21-0404 про надання пояснень з цих питань. Листом від 10.09.2018 №2935/823-00-21-0405 оперативне управління надало пояснення ФОП ОСОБА_7 , р.н. НОМЕР_7 . Згідно з поясненнями ОСОБА_7 він 16.12.2015 у зв`язку з хворобою спини транспортних послуг нікому взагалі не надавав, ТОВ «ВО «Екохім» йому не відоме.

Слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції у Черкаській області надана інформація про те, що на даний час триває досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2017 за № 0000098 відносно службових осіб ПАТ «Черкасивторресурси», правова кваліфікація ст. 191 ч. 4 КК України (лист від 03.09.2018 № 11969/46-20189, та № 11968/46-2018). Фабула: до Черкаської місцевої прокуратури з ОУ ГУ ДФС Черкаської області надійшли матеріали про те, що службовими особами ПАТ «Черкасивторресурси» завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень-листопад 2016 року на 262031 грн., що в 380,3 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 01 січня 2016 року.

Відповідно до акта перевірки від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ТОВ «ВО «Екохім» (код 38563113) є фігурантом кримінальних проваджень №0000248, яке розслідується за статтями 191, 212, 3641, 205, 2201 ККУ та № 0000062, яке розслідується за ч.1 ст. 212 ККУ.

Перевіркою встановлено, що відповідно до податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН та первинних документів на придбання вторсировини ТОВ «ВО «Екохім» було реалізовано на адресу ПАТ «Черкасивторресурси»: ПЕТ-пляшка (блакитна) у кількості 83,265 т, ПЕТ-пляшка (зелена) - 5,46 т, ПЕТ-пляшка (коричнева) - 28,841 т, ПЕТ-пляшка (прозора) - 133,796 т, Поліетилен (ВТ) - 96,664 т, Поліетилен (кольоровий) - 0,543 т, Поліетилен (НТ) - 8,844 т, Полімери (флакон, тара з-під побутової хімії) - 38,885 т. Отримання вказаної вище сировини TOB «ВО «Екохім» оформлено від: ТОВ «Екотраст», , ТОВ «ІФК «Альянс», , ТОВ «ТПК «Універсал», . Відповідно до податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН придбання вторсировини ТОВ «ВО «Екохім» відображено придбання від зазначених контрагентів сировини: ПЕТ-пляшка (блакитна) у кількості 287,8 т, ПЕТ-пляшка (зелена) - 76,13 т, ПЕТ-пляшка (коричнева) - 55,41 т, ПЕТ-пляшка (прозора) - 376,93 т, Поліетилен (ВТ) - 28,6222 т, Поліетилен (НТ) - 77,280 т, Полімери (флакон, тара з-під побутової хімії) - 0,100 т.

За даними АІС «Податковий блок» ТОВ «ВО «Екохім» не подавало Звітів про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форма яких затверджена Наказом Міністерства України 21.01.2016 № 13 та Довідок про використання розрахункових книжок до органу ДФС, що згідно з актом перевірки від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 свідчить про відсутність у TOB «ВО «Екохім» закупівлі вторинної сировини у населення.

Як зазначено в акті перевірки від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 на першій ланці постачання вторсировини взагалі не підтверджено придбання поліетилену (кольорового) у кількості 0,543 т, полімерів (флакон, тара з-під побутової хімії) у кількості 38,790 т, поліетилену (ВТ) в кількості 68,0418 т. По другій ланці постачання також відсутнє придбання ТОВ «ІФК» Альянс» та ТОВ «ТПК «Універсал» вторсировини (ПЕТ-пляшки (блакитна), ПЕТ-пляшки (зелена), ПЕТ-пляшки (коричнева), ПЕТ-пляшки (прозора), поліетилен (ВТ), Поліетилен (НТ), полімери (флакон, тара з-під побутової хімії). Відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4 квартал 2015 та 1-4 квартали 2016 року ТОВ «ІФК» Альянс» та ТОВ «ТПК «Універсал» не декларували виплати самозайнятим особам з ознакою доходу « 157». Згідно з даними АІС «Податковий блок» ТОВ «ІФК» Альянс» та ТОВ «ТПК «Універсал» не подавали Звітів про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), та Довідок про використання розрахункових книжок до органів ДФС, внаслідок чого в акті перевірки від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 міститься висновок про відсутність у ТОВ «ІФК» Альянс» та ТОВ «ТПК «Універсал» закупівлі вторинної сировини у населення.

Згідно з актом перевірки відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних придбання Пет-пляшки ТОВ «Екотраст» оформлено від ТОВ «ВО «Екохім» (к-сть 36,0 т) та ТОВ «ТПК Унівесрал» (») (к-сть 4 т), тобто у своїх же покупців.

Відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2015 року та 1-4 квартали 2016 року ТОВ «Екотраст» не декларувало виплати самозайнятим особам з ознакою доходу « 157».

Згідно з даними АІС «Податковий блок» ТОВ «Екотраст» не подавало Звітів про використання книг, обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), та Довідок про використання розрахункових книжок до органів ДФС, що свідчить про відсутність у ТОВ «Екотраст» закупівлі вторинної сировини у населення.

На підставі вищевикладеного, перевіркою встановлено: невідповідність (дефектність) в первинних бухгалтерських документах, які підписані від імені осіб що не мали ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «ВО Екохім»; розірвання ланцюга постачання вторинної сировини ПАТ «Черкасивторресурси» у другому ланцюгу від постачальників, що свідчить про відсутність фактичного руху товару (вторинної сировини), за відсутності можливості виконання оформлених господарських операцій ПАТ «Черкасивторресурси» та його контрагентом - постачальником ТОВ «ВО «Екохім»; відсутність реальності здійснення ТОВ «ВО «Екохім» господарських операцій з поставки вторинної сировини.

В акті перевірки від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 також зазначено, що ПАТ «Черкасивторресурси» перероблену ПЕТ-пляшку реалізовано у вигляді пластівців (флейків) з поліетилентерефталату, гранул поліетиленових, як на території України так і за її межами, що свідчить про безоплатне отримання товариством вторинної сировини від невстановлених перевіркою суб`єктів господарювання чи інших осіб (з невідомого джерела).

За даними перевірки перевіряючі дійшли висновку, що ПАТ «Черкасивторресурси» безоплатно отримано вторинної сировини у 2015 році на суму 855250 грн. та у 2016 році на суму 2845129 грн., в т.ч. у 1 кварталі 2016 р. - 631159 грн., у 2 кварталі 2016 р. - 902816 грн., у-3 кварталі 2016 р. - 729134 грн., за 4 квартал 2016 р. - 581020 грн. Враховуючи викладене, у порушення п.3.10. Наказу №433, п.5 Стандарту №11, п.7 Стандарту №15, ПАТ «Черкасивторресурси» занижено інші операційні доходи всього на суму 3700379 грн., в тому числі: за 2015 рік на суму 855250 грн., за 1 квартал 2016 року на суму 632159 грн., за півріччя 2016 року на суму 1534975грн., за 3 квартали 2016 року на суму 2264109 грн., за 2016 рік 2845129 грн.

Також в акті перевірки від 11.09.2018 № 351/23-00-14-0107/01886224 міститься висновок, що надані до перевірки ПАТ «Черкасивторресурси» первинні бухгалтерські документи та податкові накладні на отримання ПЕТ-пляшки, полімерів від ТОВ «ВО «Екохім» не дають товариству права на включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України завищено податковий кредит на загальну суму 740 076 грн., у тому числі за жовтень 2015 року на суму 55511 грн., листопад 2015 року на суму 26416 грн., грудень 2015 року на суму 89123 грн., січень 2016 року на суму 40887 грн., лютий 2016 року на суму 37364 грн., березень 2016 року на суму 48181 грн., квітень 206 року на суму 130086 грн., травень 2016 року на суму 5047 грн., липень 2016 року на суму 41368 грн., серпень 2016 року на суму 67117 грн., вересень 2016 року на суму 37342 грн., жовтень 2016 року на суму 104617 грн., листопад 2016 року на суму 11587 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд першої інстанції дійшов висновку, що останні містять всі обов`язкові для первинних документів реквізити та відповідають законодавчо визначеним вимогам, оскільки підтверджують придбання та транспортування кожної партії товару.

Стосовно твердження контролюючого органу щодо окремих недоліків товарно-транспортних накладних, зокрема, в частині розбіжностей у зазначенні адреси відвантаження товару та заперечення участі перевізників у здійсненні транспортування товару, в якості підстави для висновку про безтоварність господарських операцій є, на думку суду, помилковим, оскільки товарно-транспортні накладні є обов`язковими для застосування відправниками та одержувачами вантажів, позаяк слугують підставою для проведення розрахунків за договором перевезення. У даному ж спорі не оцінюється правомірність формування позивачем даних податкового обліку за операціями з перевезення товарів на підставі договору, укладеного ПАТ «Черкасивторресурси» та ТОВ «ВО «Екохім».

Окрім того, колегія суддів враховує наявний в матеріалах справи лист ТОВ «ВО «Екохім» № 14 від 14.11.2018 р. (а.с. 3 т.3), в якому ТОВ «ВО «Екохім» повідомляє, що в межах взаємовідносин за договором № 0110/15 від 05.10.2015 р. в товарно-транспортних накладних № 061065 від 06.10.2015 р., № 061066 від 07.10.2015 р., № 061067 від 09.10.2015 р., № 061068 від 21.10.2015 р. помилково вказано пункт навантаження: м.Київ, вул. Леніна, 42-В замість м.Київ, вул. Леніна, 47. За адресою: м.Київ, вул. Леніна, 47 ТОВ «ВО «Екохім» має власні складські приміщення для зберігання ПЕТ-пляшки та іншої вторинної сировини згідно договору про сумісну діяльність від 01.04.2015 р.

ТОВ «ВО «Екохім» зареєстровано за адресою: м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 136 та має склад. При формуванні в бухгалтерській програмі видаткових накладних відповідно до рядку «Склад» автоматично прописується адреса складу за місцем реєстрації.

Зміст наявних у матеріалах справи документів свідчить, що отримана від ТОВ «ВО «Екохім» вторинна сировина у подальшому використана у господарській діяльності ПАТ «Черкасивторресурси» з метою реалізації пластівців (флейків) з поліетилентерефталату, гранул поліетиленових, як на території України так і за її межами, про що також зазначено у акті перевірки від 11.09.2018 №351/23-00-14-0107/01886224.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Однак, сама наявність або відсутність первинних документів, а також помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Як вже було зазначено вище, згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів враховує наявні в матеріалах справи Довідки у формі висновку (а.с. 6-170 т.3) про бюджетне відшкодування ПрАТ «Черкасивторресурси» за вчиненими господарськими операціями з іншими контрагентами.

На підтвердження реалізації придбаних пластикових пляшок в іншому ланцюгу постачання позивачем надано суду митні декларації (а.с. 171-250 т.3, а.с. 1- 250 т. 4, а.с. 222-250 т.5).

Судом встановлено, що господарські операції декларувалися позивачем (а.с.2-221 т.5).

Таким чином, позивачем та ТОВ «ВО «Екохім» дотримано усіх вимог щодо належного відображення господарських операцій за вказаним вище договором поставки, шляхом підтвердження їх відповідними первинними документами, оформленими у відповідності до вимог ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», постачальником правомірно складено відповідні податкові накладні, що, у свою чергу, відповідно до вимог п. 198.1, ст. 198 та п. 198.6. ст. 198 ПК України є підставою та правом позивача віднести суми податку на додану вартість, сплаченого у складі вартості отриманого від ТОВ «ВО «Екохім» товару, до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.

Щодо посилання відповідача на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2016 у справі № 757/58494/16-к та на постанову Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2016 у справі № 11-сс/796/4007/2016 у кримінальному провадженні № 0000248, зареєстрованому 02.10.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактами зловживання службовими особами ПАТ "АКБ "Конкорд" своїм службовим становищем та зловживання повноваженнями службовою особою юридичною особою приватного права незалежно від організаційно-правової форми, ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), фіктивного підприємництва, порушення порядку ведення бази даних про вкладників або порядку формування звітності, доведення банку до неплатоспроможності за ч.ч. 2, 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 220-1, ч. 1 ст. 218 КК України, суд зазначає про таке.

Суд першої інстанції зазначив, що вищевказаними ухвалою та постановою не окреслено коло суб`єктів господарювання реального сектору економіки, з якими здійснювалося лише документальне оформлення господарських операцій без реального їх проведення, відображення фіктивних господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку з метою мінімізації останніми податкових зобов`язань.

У вказаних ухвалі та постанові позивач відсутній серед переліку підприємств, установ і організацій, яким штучно формувався податковий кредит, господарські операції між позивачем та контрагентами в рамках кримінального провадження № 0000248 не досліджувались. Не надано доказів, що первинні документи, виписані за результатом таких операцій, підписані чи видані неуповноваженими особами, не встановлено, що відповідна посадова особа не видавала будь-яких доручень щодо здійснення господарської діяльності, розпорядження товаром, виконання певних робіт.

Суд зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримувати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. В матеріалах справи відсутні докази винесення вироку у кримінальних справах відносно контрагента позивача.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій. На період господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентом, останній був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платником податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Дослідивши матеріали справи, суд наголошує на тому, що, укладаючи договір поставки позивачем було вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, з`ясовано наявність відповідних реєстрацій у ЄДР, інформація в якому презюмується достовірною, де були обліковані відповідні дані, крім того, перевірено наявність контрагента у реєстрі платників ПДВ.

Отже, господарські операції позивача відповідають дійсному економічному змісту та спрямовані на настання реальних наслідків.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентом не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності, а тому відсутність підстав збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно відсутності складу правопорушення, передбаченого п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а відтак донарахування позивачу податкових зобов`язань та штрафних санкцій є протиправним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

І.В.Федотов

Повний текст постанови виготовлено 27.05.2019 р.