Справа № 759/19903/18
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19903/18

пр. № 2-а/759/93/19

28 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконуючого обов`язків начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацького Євгенія Сергійовича про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Корчига О.О. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до в.о. начальника Волинської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №6455/20500/18, відповідно до якої його було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 06.12.2018 р. на його поштову адресу надійшов лист із постановою від 07.11.18 р. про накладення штрафу. Разом із тим, жодних листів від Волинської митниці ДФС України, яким він повідомлявся про розгляд справи, ОСОБА_1 не отримував. Жодних документів від Волинської митниці ДФС України не надходило. Постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності винесено у відсутності позивача, всупереч вимогам ст. 526 МК України та ст. 268 КУпАП, згідно яких справа розглядається в присутності осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Проте позивача ніхто не повідомляв про розгляд справи, таким чином ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме, проігноровано порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Ухвалою суду від 17.12.2018 р. відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно поданого на адресу суду відзиву від Волинської митниці ДФС України відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову з тих підстав, що постанова 6455/20900/2018 від 07.11.2018 р. є законною та обґрунтованою, так як ОСОБА_1 ввезено автомобіль «Ауді», р.н. НОМЕР_1 , для особистого користування з метою транзиту по смузі «зелений коридор», та станом на дату написання відзиву не вивезено в інший режим, хоча термін вивезення закінчився 24.08.2018 р. При цьому, відповідачем наголошено, що ОСОБА_1 викликався до Волинської митниці ДФС на м/п «Ягодин» від 03.09.2018 рекомендованим повідомленням № 030, тому твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими. Розгляд справи було призначено на 07.11.2018 р. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень, клопотань, листів та заяв від відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 526 МК України справу розглянуто без за відсутності особи, яка притягається до відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил. Адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 467 МК України.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності й співставленні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимоги.

Згідно ч. 4 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Пунктом 25 ст. 4 МК України встановлено, що митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту 28 діб; 3) для авіаційного транспорту 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов`язковим елементом складу зазначеного правопорушення є перевищення строку транзитних перевезень транспортних засобів більш як на десять діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

За приписами ч. ч. 1, 5 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2018 р. через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС, ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України автомобіль «Ауді», р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 в митному режимі транзит. Таким чином, термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля закінчився 24.08.2018 р. Відповідно до даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України посадовими особами митного органу було встановлено відсутність інформації про вивезення автомобіля з митної території України.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Разом із тим, згідно із ч. 3 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Листом Волинської митниці ДФС від № ФОП-11513/20/03-70-67/20 викликано позивача для надання пояснень щодо невивезення автомобіля та участі у складенні протокол про порушення митних правил, проте до митного органу ОСОБА_1 не з`явився. Таким чином, суд вважає, що митний орган при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, з його боку було вжито всіх можливих заходів до забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 498 МК Кодексу.

Як вбачається із відповіді АТ «Укрпошта» від 24.04.2019 р. № 1853-Т-188-В/1, рекомендований лист № 030 від 05.09.2018 р., адресований ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) надійшов до ВПЗ 08.09.2018 р. Через не запит адресатом вищезазначений лист 08.10.2018 року був повернений за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відомостей, які б свідчили про факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України до Львівської митниці ДФС України надано не встановлено.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обґрунтування позовних вимог позивачем зводиться виключно до порушень порядку його повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що не було підтверджено у ході судового розгляду, оскільки встановлено, що посадовими особами ОСОБА_1 викликався на 07.11.2018 р. до Волинської митниці ДФС на м/п «Ягодин» від 03.09.2018 рекомендованим повідомленням № 030, відтак останньою вжито всіх можливих процесуальних заходів для забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності зі ст. 256 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення надано не було. Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами у ході судового розгляду доведено не було.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 250, 286 КАС України, ст.ст.4, 40 45, 54, 57, 72, 90, 91, 93, 95, 102, 200, 255, 325, 381, 379, 458, 460, 467, 468, 470, 489, 490, 491, 495, 498 Митного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконуючого обов`язків начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацького Євгенія Сергійовича про скасування постанови про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Текст рішення складено 28.05.2019 року.

Суддя Коваль О.А.