Справа № 826/23102/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

28 травня 2019 року

справа №826/23102/15

адміністративне провадження №К/9901/19685/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фемілі Продакшн»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у складі суддів Степанюка А.Г., Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

у справі № 826/23102/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фемілі Продакшн»

до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

05 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фемілі Продакшн» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просило визнати частково протиправними та частково скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2015 року № в частині нарахованого грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 574 291 грн, з мотивів безпідставності його прийняття.

30 січня 2016 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, задоволений позов Товариства, визнано частково протиправним та частково скасоване податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2015 року № , винесене податковим органом в частині нарахованого грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 574 291 грн.

07 червня 2016 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2016 року, ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства відмовлено повністю.

29 червня 2016 року Товариством подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову цього суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

30 червня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребувана справа №826/23102/15 з Окружного адміністративного суду міста Києва.

Податковим органом заперечення або відзив на касаційну скаргу Товариства до Суду не надавались, що не перешкоджає її розгляду по суті.

14 липня 2016 року справа №826/23102/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

09 лютого 2018 року справа №826/23102/15 та матеріали касаційної скарги №К/9901/19685/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 38670819, перебуває на податковому обліку з 28 травня 2013 року, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у квітні 2014 року - січні 2015 року проведена документальна позапланову виїзну перевірка Товариства за період з 01 липня 2013 року по 30 листопада 2014 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Про Сервіс», ТОВ «Кінг Компані», ТОВ «Ді-Некс», ПП «Кінос», ТОВ «Креалтрейд», ТОВ «Успіх ЮА», ТОВ «Г.Н.Т. Нова Груп», ТОВ «Камелія-Груп», ТОВ «Фінпромгруп «Діоніка», ПП «Інформ-Єкспо», ТОВ «Стиль-Медіа» та ТОВ «Трейдбор» результати якої викладені в акті перевірки від 17 січня 2015 року №91/26-56-22-01-03/38670819 (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлене порушення позивачем положень пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 1 124 822,00 грн та завищення від`ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на суму 77 204,00 грн за листопад 2014 року.

Керівником податкового органу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 1687233 грн, за основним платежем у сумі 1 124 822 грн за порушення положень підпунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 562411 грн на підставі абзацу 3 пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Рішенням ДПІ у Подільському районі від 10 березня 2015 року №21/26-56-22, залишеним без змін за результатами адміністративного оскарження, погоджено процедуру застосування податкового компромісу за заявою Товариства та приписано вважати інші суми податкових зобов`язань у розмірі 95% нарахованих податковими повідомленнями-рішення від 27 лютого 2015 року № та № погашеними, а суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість (за період з 01 квітня 2014 року по 30 листопада 2014 року), які не підлягають процедурі застосування податкового компромісу, визначені у податковому повідомленні-рішенні № та становлять 574 291,00 грн.

У період з 01 квітня 2014 року по 30 листопада 2014 року позивачем до складу податкового кредиту з ПДВ включено 599 870,05 грн, сформованого за наслідками господарських відносин з ТОВ «Про Сервіс», ПП «Кінос», ТОВ «Успіх ЮА», ТОВ «Г.Н.Т. Нова Груп», ТОВ «Камелія-Груп», ТОВ «Фінпромгруп «Діоніка», ПП «Інформ-Експо», ТОВ «Трейбор».

Вирішуючи питання про реальність виконання господарських зобов`язань між позивачем та кожним з вказаних контрагентів, суд апеляційної інстанції встановив.

Між Позивачем (Замовник) та ПП «Інформ-Єкспо» (Виконавець) укладені договори від 03.06.2014 року №06-03/14, від 04.06.2014 року №06-04/14, від 23.06.2014 року №06-23/14, від 25.06.2014 року №06-25/14, від 01.08.2014 року №08-01/14, від 05.08.2014 року №08-05/14, від 13.08.2014 року №08-13/14, від 15.08.2014 року №08-15/14, від 22.08.2014 року №08-22/14, від 23.08.2014 року №08-23/14, за якими виконавець зобов`язувався забезпечити роботу з пошуку локацій та оформлення дозволів для відеозйомки рекламного ролика, забезпечити роботу з підготовки знімального майданчика, монтажу звуку та відео, запису та монтажу звуку, виконання комп`ютерної графіки до рекламного відео матеріалу тощо, факт виконання господарський операцій позивачем підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт, фактом оплати послуг на суму 886 564,53 грн. у тому числі ПДВ - 117 083,00 грн.

За даними перевірки, позивачем за наслідками господарських відносин з ПП «Інформ-Єкспо» за жовтень-листопад 2014 року сформовано податковий кредит на суму 60 229,96 грн за договорами від 10.09.2014 року №09-10/14, від 11.09.2014 року №09-11/14, від 24.09.2014 року №09-24/14, від 25.09.2014 року №09-25/14, від 10.10.2014 року №10-10/14, від 12.10.2014 року №10-12/14 та від 11.11.2014 року №11-11/14, доказів укладення та виконання цих договорів на вимоги суду апеляційної інстанції викладені в ухвалі від 17 травня 2016 року, Товариством не надано.

Також встановлено, що між Позивачем (Замовник) та ТОВ «Камелія Груп» укладені договори № 08-11 від 11.08.2014 року, №27/08 від 27.08.2014 року, №08-12 від 12.08.2014 року, №07-21 від 21.07.2014 року, за умовами яких Виконавець зобов`язується забезпечити роботи із проведення кастингу акторів і дикторів для зйомки рекламних відео роликів, виконання яких позивач доводить шляхом надання актами прийому-передачі виконаних робіт, банківською випискою. За наслідками відносин з цим контрагентом позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ 43 526,66 грн.

Товариство (Замовник) уклало з ТОВ «Г.Н.Т. Нова Груп» (Виконавець) договори від 17.06.2014 року №1706 та від 20.06.2014 року №2006, за умовами яких останній зобов`язується забезпечити роботу з комп`ютерного коригування кольору відеоматеріалу для створення рекламного ролика, факт виконання господарський операцій позивачем підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт, банківською випискою. За наслідками відносин з цим контрагентом Позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ 17 819,41 грн.

Між Позивачем (Замовник) та ТОВ «Успіх ЮА» (Виконавець) укладені договори від 16.09.2014 року №09-16 та від 15.09.2016 року №09-15, за якими контрагент Позивача зобов`язується виконати роботи з забезпечення безперебійного автономного електроживлення на знімальному майданчику для зйомки відеоролика з музичним супроводом та роботи з забезпечення технічного оснащення зйомок, монтаж освітлення майданчиків для зйомки відеоролика з музичним супроводом, виконання господарський операцій позивачем підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт та банківською випискою. За наслідками відносин з цим контрагентом Позивачем включено до складу податкового кредиту 29 967,16 грн.

Встановлено, що Позивачем (Замовник) укладені з ТОВ «Фінпромгруп «Діоніка» (Виконавець) договори від 20.05.2014 року №140520, від 26.05.2014 року №140526, 04.06.2014 року №140604, від 20.06.2014 року №140609, від 22.05.2014 року №140522, від 21.07.2014 року №140721, від 25.07.2014 року №140725, від 11.08.2014 року №140811, від 21.08.2014 року №140821, предметом яких є виконання робіт з побудови та демонтажу декорацій на знімальному майданчику для створення рекламного відеоролика з музичним супроводом, з монтажу декорацій на знімальному майданчику для створення рекламного відеоролика з музичним супроводом, з забезпечення роботи автономного електрогенератора для спеціального освітлення на знімальному майданчику для створення рекламного відеоролика, з забезпечення роботи автономного електрогенератора та монтажу спеціального освітлення на знімальному майданчику для створення рекламного відео ролика, з побудування та демонтажу декорацій на знімальному майданчику для створення рекламного відеоролика, з монтажу та демонтажу декорацій та фону для фотозйомки на знімальному майданчику для створення рекламного відеоролика з музичним супроводом, факт виконання цих господарський операцій позивачем підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт та банківською випискою. За періоди з квітня по листопад 2014 року за наслідками господарських відносин з вказаним контрагентом Позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 95 955,48 грн. За даними перевірки, сума коштів у розмірі 69 669,32 грн за наслідками господарських відносин з ТОВ «Фінпромгруп «Діоніка» за період липень-серпень 2014 року на суму 69 669,32 грн не формувалася.

Між Позивачем (Замовник) та ТОВ «Трейдбор» (Виконавець) укладені договори від 21.08.2014 року №08-21, від 23.08.2014 року №08-23, від 25.08.2014 року №08-25, від 15.09.2014 року №09-15, від 17.09.2014 року №09-17, від 19.09.2014 року №09-19, предметом яких є забезпечення роботи з запису звуку в студії для рекламного відео ролику; забезпечити виконання робіт з накладання звуку та музики на відео зображення для рекламного відео ролику; забезпечити роботи з виконання відео монтажу та виготовлення майстер - копій для рекламного відео ролику; забезпечити виконання робіт з накладання звуку та музики на відео зображення для відео - ролика з музичним супроводом; забезпечити роботи з виконання з виконання відео монтажу та виготовлення майстер - копій для відеоролика з музичним супроводом, виконання яких підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт, банківською випискою. За наслідками взаємовідносин з вказаним контрагентом Позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 72 539,61 грн.

Також у період з квітня по листопад 2014 року Позивач мав господарські правовідносини з ПП «Кінос» (Виконавець), з яким 18.06.2014 року та 20.06.2014 року уклав договори №06-18 та 06-20 про забезпечення робіт з виконання комп`ютерної графіки та спецефектів для створення реклам нового ролика, виконання яких підтверджує актами прийому-передачі виконаних робіт, за фактом придбання яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 18 208,41 грн.

Також, між Товариством (Замовник) та ТОВ «Про Сервіс» (Виконавець) укладені договори від 28.05.2014 року №05-28, від 23.05.2014 року №05-23, від 30.05.2015 року №5-30, від 06.06.2014 року №06-16/14, від 13.06.2014 року №06-13, від 07.08.2014 року №08-07, від 11.06.2014 року №06-11 про виконання комп`ютерної корекції кольору та монтаж відеоматеріалу для створення рекламного відеоролика з музичним супроводом, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт, банківською випискою. За наслідками відносин з ТОВ «Про Сервіс» позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 144 540,90 грн.

Оцінюючи спірні правовідносини суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання безтоварними господарських відносин Позивача з ТОВ «Про Сервіс», ПП «Кінос», ТОВ «Успіх ЮА», ТОВ «Г.Н.Т. Нова Груп», ТОВ «Камелія-Груп», ТОВ «Фінпромгруп «Діоніка», ПП «Інформ-Експо», ТОВ «Трейбор».

Суд апеляційної здійснив системний аналіз положень статті 1, частини першої та частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, дійшов висновку про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Здійснюючи апеляційний перегляд, суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, взагалі не звернув увагу на відсутність у матеріалах справи договорів, укладених Позивачем з ТОВ «Про Сервіс», ПП «Кінос», ТОВ «Успіх ЮА», ТОВ «Г.Н.Т. Нова Груп», ТОВ «Камелія-Груп», ТОВ «Фінпромгруп «Діоніка», ПП «Інформ-Експо», ТОВ «Трейбор», а також відсутність жодних первинних документів і податкових накладних, складених на їх виконання, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року позивачем надано копії договорів, податкових накладних та актів приймання-здачі виконаних робіт, які, на його переконання, підтверджують товарність господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції висновувався на тому, що при вирішенні питання про правомірність формування податкових зобов`язань суд повинен встановити, насамперед реальність господарської операції, про що мають свідчити належним чином оформлені первинні документи, позивачем не надано жодних доказів укладання договорів та складання первинних документів на їх виконання, зміни реального майнового стану Товариства, пов`язаного з виконанням спірних правочинів, відображення руху активів в бухгалтерському обліку, що доводить передчасність висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку документам поданим на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17 травня 2016 року, цей суд дійшов висновку про те, що будь-які первинні документи на підтвердження господарських відносин Товариства з ПП «Інформ-Єкспо» за період з жовтня по листопад 2014 року Позивачем не надано взагалі.

Оцінюючи інші документи, якими, на переконання Товариства підтверджується реальність виконання договірних зобов`язань, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів складання та надання Позивачем контрагентам концепцій, ескізів, сценаріїв для виконання робіт, а також необхідних технічних та інформаційних параметрів для якісного надання послуг, наявність яких у межах спірних відносин зумовлена умовами підпунктів 2.1.1, 2.1.2 договорів. Також встановлено, що відсутні докази погодження виконавцями з Позивачем строків виконання робіт, перелік обладнання, реквізитів тощо, що, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про відсутність вчинення контрагентами Товариства будь-яких дій, спрямованих на виконання договорів (п. 2.1.3 договорів).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зі змісту актів прийому-передачі виконаних робіт неможливо встановити, яким саме чином передавалися результати роботи контрагентів Позивача, оскільки їх суть (виконання комп`ютерної графіки, монтаж відеоряду, створення запису і монтажу рекламних відео роликів тощо) передбачає отримання ТОВ «Фемілі Продакшн» готового продукту. При цьому наявні у матеріалах справи копії рекламних пропозицій, переліку рекомендованих акторів, рекомендованих локацій тощо не містять жодної інформації щодо їх виконавця, відтак не можуть бути належними доказами реальності укладених між Позивачем та ТОВ «Про Сервіс», ПП «Кінос», ТОВ «Успіх ЮА», ТОВ «Г.Н.Т. Нова Груп», ТОВ «Камелія-Груп», ТОВ «Фінпромгруп «Діоніка», ПП «Інформ-Експо», ТОВ «Трейбор» договорів.

Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що долученими до матеріалів справи документами, зокрема актами виконаних робіт не зазначено зміст та обсяг господарської операції та результати їх виконання, що вказує на невідповідність цих документів встановлених до них вимогам.

Посилання суду апеляційної інстанції на те, що позивач звернувся до ДПІ у Подільському районі із заявою про застосування податкового компромісу щодо податкових (грошових) зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 27 лютого 2015 року № та №, опосередковано свідчить про визнання Товариством факту порушення вимог податкового законодавства за наслідками правовідносин з наведеними вище контрагентами та додатково підтверджує сумнів щодо товарності та реальності господарських операцій є неприйнятним з огляду на мотиви та предмет цього рішення.

Суд визнає, що 03 березня 2015 року позивач звернувся до податкового органу із заявою про застосування податкового компромісу стосовно податкових (грошових) зобов`язань, визначених податковими повідомленнями - рішеннями від 27 лютого 2015 року № та №.

10 березня 2015 року в.о. керівника податкового органу прийнято Рішення погодження застосування податкового компромісу за заявою Товариства, яким вирішено погодити процедуру застосування податкового компромісу за заявою Товариства, вважати, що інші суми податкових зобов`язань у розмірі 95%, нарахованих податковими повідомленнями - рішеннями податкового органу від 27 лютого 2015 року № та № вважаються погашеними та вважати, що інші суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, які не підлягають процедурі застосування податковому компромісу визначені в податковому повідомленні - рішенні № становлять 574291 грн.

Позивач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фемілі Продакшн» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року

у справі № 826/23102/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер