Справа № 200/4271/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 р. Справа№200/4271/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа ДП "Селидіввугілля" ВП "Шахта 1/3 Новогродівська" про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа ДП "Селидіввугілля" ВП "Шахта 1/3 Новогродівська" в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 100 Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.02.2019 р. про відмову в перерахунку пенсії по стажу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу період роботи: на підприємстві ВП "Шахта 1/3 Новогродівська" ДП Селидіввугілля" з 01.12.2016 р. по 31.01.2019 р., який дає право на призначення пенсії по стажу згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003 р.;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 25.02.2019 р. про призначення пенсії по стажу згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003 року;

- стягнути з Селидовського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 лютого 2019 року він звернувся з письмовою заявою до Селидовського об`єднаного управління ПФУ Донецької області про перерахунок пенсії по стажу згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надавши відповідачу необхідні документи. Але рішенням № 100 від 27 лютого 2019 року Селидовського об`єднаного управління ПФУ Донецької області йому було відмовлено в перерахунку пенсії, тому що після призначення пенсії його страховий стаж становить 01 рік 09 місяців замість необхідних 2-х років. Пенсійний фонд послався на те, що наявність такого стажу обумовлена несплатою до ПФУ щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску за період роботи з 01.12.2016 року по 31.01.2019 рік підприємством ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля».

Позивач вважає такі дії Відповідача протиправними та такими, що порушують його права та охоронювані законом інтереси.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року відкрито провадження у справі № 200/4271/19-а та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У строк, встановлений судом відповідачем було надано відзив на адміністративний позов, в обгрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком з 2015 року. Позивач звернувся до управління із заявою №100 від 25.02.2019 року про перерахунок пенсії по стажу та заробітку згідно ст. 42 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку за період з 01.01.1998 року по 31.01.2019 року встановлено, що після попереднього перерахунку пенсії страховий стаж ОСОБА_1 становить 01 рік 09 місяці замість необхідних 2-х років. Наявність такого стажу обумовлена несплатою до Пенсійного фонду України щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску за період з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року підприємством ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», що є порушенням вимог ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За таких обставин позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повному обсязі.

Третя особа для надання пояснень по справі своїм правом не скористалась.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Самарським РВ ДМУ УМВС в Дніпропетровській області 17 грудня 2007року) зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області - орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатне здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком.

Згідно наданого відповідачем розрахунку стажу з пенсійної справи ОСОБА_1 , вбачається, що останньому зараховано страховий стаж по 30.11.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення/перерахунок пенсії по стажу та заробітку.

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 лютого 2019 року № 100, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії. В обґрунтування рішення про відмову, відповідач зазначив, що відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку за період з 01.01.1998 року по 31.01.2019 року встановлено, що після попереднього перерахунку пенсії страховий стаж ОСОБА_1 становить 01 рік 09 місяців замість необхідних 2-х років. Наявність такого стажу обумовлена несплатою до ПФУ щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску за період з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року підприємством ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП "Селидіввугілля", що є порушенням вимог ст.24 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За таких обставин відмовлено в перерахунку пенсії згідно до ст.42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту з приводу правомірності відмови у перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Пунктом 2.7. цього Порядку передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 2 пунктом 2.1. Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення. Згідно пункту 4.1. Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3. Порядку).

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів спір, що виник між сторонами, стосується наявності підстав для врахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року на ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», що не був врахований через неперерахування останнім страхових внесків за наведений період.

Згідно положень Закону України 1058 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом підтверджуючим пільговий стаж є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 позивач, починаючи з 28.01.2008 року працює на відокремленому підрозділі ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля». Згідно запису № 42 від 27.03.2008 позивач переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці, в наданій до суду копії трудової книжки наявна відмітка про роботу позивача на зазначеному підрозділі станом на теперішній час.

З довідки відокремленого підрозділу ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» № 17 від 22.02.2019 року по підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на зазначеному підрозділі за період з 01.02.2015 року по 02.08.2016 року та виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією гірник підземний дільниці РВУіО, з повним робочим днем в шахті, що передбачена списком 1 розділ 1 та за період з 02.08.2016 року по 22.02.2019 року.

У довідці від 18.03.2019 року №97/3, відокремлений підрозділ ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» наданої ОСОБА_1 зазначає, що останній дійсно працює на відокремленому підрозділі ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» і йому була нарахована та сплачена заробітна плата, нараховано ЄСВ і перераховано в ДФС за період з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 наявна інформація про нарахування за період з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року страхових внесків та їх несплату роботодавцем, наведений період роботи за даними цих відомостей віднесений до спеціального стажу позивача.

Отже, суд вважає, що доданих позивачем до заяви про перерахунок пенсії документів достатньо для підтвердження наявності страхового стажу позивача після призначення пенсії, необхідного для проведення перерахунку призначеної пенсії на підставі статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Так, зокрема, статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята ст. 20 Закону № 1058).

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у частині десятій статті 20 Закону № 1058 зазначено, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Також, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016, внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI та виключено положення п. 2 ч. 1 ст. 4 зазначеного закону, яка передбачала, що до платників єдиного внеску віднесено працівників - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють.

Тобто, за змістом наведених норм вбачається, що обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за їх несвоєчасну або не в повному обсязі сплату законом покладено на страхувальника.

За таких обставин суд дійшов висновку, що внаслідок невиконання відокремленим підрозділом ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» обов`язку щодо своєчасної сплати внесків до Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві за період з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у справі Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

За таких обставин, суд доходить висновку про неправомірність не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача на підприємстві ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Нормами статті 2 КАС України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в даному випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 30 Закону № 1058, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог яке полягає у визнанні протиправним та скасуванні рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії № 100 позивачу та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.02.2019 року про призначення/перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003 року та зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року на ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. квитанцією Приватбанк від 19.03.2019 року за подання до суду адміністративного позову до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа ДП "Селидіввугілля" ВП "Шахта 1/3 Новогродівська" про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа ДП "Селидіввугілля" ВП "Шахта 1/3 Новогродівська" про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в перерахунку пенсії № 100 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (код ЄДРПОУ- 41247274, юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул.Героїв Праці, 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 25.02.2019 року про призначення/перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року та зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.12.2016 року по 31.01.2019 року на ВП Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (код ЄДРПОУ- 41247274, юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул.Героїв Праці, 6) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 27 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Кочанова П.В.