Справа № 540/2529/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2529/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши питання про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Єложенка Олексія Леонідовича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, старшого державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Єложенка Олексія Леонідовича про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Також судом першої інстанції було роз`яснено про можливість оскарження судового рішення у 10-денний строк з дня його повного складання.

На зазначене рішення суду, апелянтом подано апеляційну скаргу, однак з пропуском, встановленого ч.6 ст. 287 КАС України, строку.

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов враховуючи наступне.

Предметом спору у даній справі є рішення органу державної виконавчої служби.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця регулюються статтею 287 КАС України.

Так, відповідно до ч.6 ст.287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт отримав копію оскаржуваного рішення 02.01.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.146). Однак, апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку лише 12.04.2019 року, тобто з пропуском, встановленого ч.6 ст.287 КАС України, строку.

Апелянтом, під час подання апеляційної скарги, не було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

За наслідками цього, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року апеляційна скарга була залишена без руху та апелянту надано строк - 10 днів, із дня вручення цієї ухвали, для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій необхідно було вказати причини пропуску строку, якщо такі є.

Дану ухвалу суду апеляційної інстанції було отримано скаржником 07 травня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

На виконання ухвали суду, 20 травня 2019 року до суду апеляційної інстанції від апелянта надійшла заява про обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У даному клопотанні апелянт зазначає про те, що рішення суду першої інстанції він не отримував, підтвердженням цього може бути відсутність повідомлення про вручення поштового відправлення у матеріалах справи, оскільки жодних повідомлень він не підписував.

Також зазначає про те, що повне судове рішення надійшло до нього лише 12.03.2019 року, на підтвердження чого надає копію супровідного листа Херсонського окружного адміністративного суду зі штампом Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Проаналізувавши підстави, що викладені апелянтом для поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, у зв`язку з наступним.

Як вже було зазначено вище, ч.6 ст.287 КАС України надає десять днів для оскарження судового рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Як свідчать матеріали справи, апелянт отримав оскаржуване рішення суду першої інстанції 02.01.2019 року (а.с.146).

Проте до суду з апеляційною скаргою звернувся 12.04.2019 року, тобто, із пропуском строку, встановленого ч.6 ст.287 КАС України.

Крім того, навіть, якщо припустити, що рішення суду першої інстанції отримано апелянтом 12.03.2019 року, то ним також пропущено десятиденний строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії») (п. 26 Рішення).

ЄСПЛ зазначив, що хоча, перш за все, саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов`язані навести підстави і у кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Устименко проти України»).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України).

За ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Принципи адміністративного судочинства визначені в ч.3 ст.2 КАС України.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Справедливим та ефективним повинен бути як судовий процес, так і результат судочинства.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч.1 ст.370 КАС України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. (ч.1 ст.13 КАС України).

Статтею 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін про прийняті рішення в їх справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та у справі «Трух проти України»).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Колегія суддів вважає, що, у світлі вказаних позицій ЄСПЛ, зазначені апелянтом обставини не можуть бути виправданими щодо відступу від принципу юридичної визначеності.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 299, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити старшому державному виконавцю Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Єложенку Олексію Леонідовичу у відкритті апеляційного провадження на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, старшого державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Єложенка Олексія Леонідовича про визнання дій протиправними та скасування постанов.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.05.2019 року.