Справа № 160/2205/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Справа № 160/2205/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрально-Міського районного у м.Кривий Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
07.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центрально-Міського районного у м.Кривий Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати дії Центрально-Міського районного у м.Кривий Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме відмову у внесенні зміни в актовий запис цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №113 від 11 лютого 1970 року Центрально-Міського районного бюро записи актів громадянського стану м.Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо зазначення моєї, ОСОБА_1 , національності у відповідній графі Відомості про дружину з невірно зазначеної національності українка на полька - протиправними та скасувати їх;
- зобов`язати Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №113 від 11 лютого 1970 року Центрально-Міського районного бюро записи актів громадянського стану м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначенням відомостей про дружину, виправивши національність дружини з українки на польку.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 05.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №113 від 11.02.1970, а саме з проханням замінити національність дружини з "українка" на "полька". Відповідачем 05.03.2019 за вих. №434/14.15-12 надано відповідь позивачці, якою відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб, оскільки відповідно до вимог пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актовому записі цивільного стану. Пунктом 2.13.2 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Ухвалою суду від 12.03.2019 було відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу 15денний строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідачем письмового відзиву на позовну заяву до суду не надано.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є уродженкою с.Ладичін, Теребовлянського району, Тернопільської області.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , батько позивачки, ОСОБА_3 є за національністю українцем, а мати, ОСОБА_4 полькою.
Матеріалами справи підтверджено, що 05.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного у м.Кривий Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № НОМЕР_2 від 11.02.1970, в якій просила змінити національність дружини з "українка" на "полька".
Відповідачем на заяву позивачки 05.03.2019 надано відповідь за №434/14.15-12 про те, що ОСОБА_1 слід звернутись до суду для вирішення питання щодо зміни до актового запису про шлюб №113 від 11.02.1970, оскільки відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивачка звернувся з даною позовною заявою до адміністративного суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону №2398 до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану відноситься, серед іншого, внесення зміни до актових записів цивільного стану.
Частиною 1 ст. 22 Закону №2398 передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Пунктом 2.11. Правил передбачено, що факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.
Відповідно до п.2.12. Правил, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Згідно з п.2.20. Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику.
Згідно з частиною 3 статті 9 Закону № 2398-VI актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 від 10.09.2015 вбачається, що національність батька значиться як "українець", а національність матері як «полька».
За змістом частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.
Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
За приписами пунктів 1.7 та 1.15 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.
При цьому, відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.
Відповідно до п. 2.22 Правил після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.
Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" від 07.07.1995 року № 12 суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).
Судом встановлено, що у своєму листі на заяву позивачки №434/14.15-12 від 05.03.2019, відповідачем зазначено, що відсутні підстави для внесення змін в актовий запис про шлюб, з посиланням лише на Правила внесення змін до актових записів цивільного стану.
Статтею 11 Закону України від 25.06.1992 №2494-XII "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.
З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачка стверджує про помилку під час складення актового запису про шлюб, оскільки вона за національністю є «полькою». Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується належність матері та рідних сестер позивачки до національності "польки", а також зважаючи на передбачене ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" право позивача вільно обирати і відновлювати національність, яке залежить від волевиявлення особи і не пов`язане з обов`язковою вимогою перебування обох батьків цієї особи у одній національності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для внесення змін до актового запису про шлюб позивачки.
Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року "Про ратифікацію Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин" визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в зазначеній Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 вказаної Конвенції визначено, що сторони зобов`язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім`я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.
Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства протиправно відмовлено позивачці у внесенні змін в актовий запис цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №113 від 11 лютого 1970 року.
Частиною 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Оскільки Центрально-Міський районний у м.Кривий Ріг відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відзив до суду не надав, суд розцінює це як визнання позову.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваного висновку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису про шлюб щодо національності дружини ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-247, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати дії Центрально-Міського районного у м.Кривий Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме відмову у внесенні зміни в актовий запис цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №113 від 11 лютого 1970 року Центрально-Міського районного бюро записи актів громадянського стану м.Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо зазначення ОСОБА_1 національності у відповідній графі Відомості про дружину з невірно зазначеної національності українка на полька - протиправними.
Зобов`язати Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №113 від 11 лютого 1970 року Центрально-Міського районного бюро записи актів громадянського стану м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначенням відомостей про дружину, виправивши національність дружини з українки на польку.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко