Справа № 280/1311/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 травня 2019 року о 13 год. 10 хв.Справа № 280/1311/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., представника позивача Кузьменко Є.В., представника відповідачів 1 та 2 Мєхтієвої К.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС (69032, м.Запоріжжя, вул.Макаренка, буд.9; )

до Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ, пл.Львівська, буд.8; ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС (далі позивач, ТОВ ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС) до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1, ДФС України), Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 №1077598/34748425 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 18.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 №1077587/34748425 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 29.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

3) зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 18.01.2019;

4) зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 29.01.2019.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на виконання вимог податкового законодавства позивачем складені податкові накладні про операціях з постачання товарів та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена з підстав того, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. На виконання зазначених вимог позивач направив до ГУ ДФС у Запорізькій області пояснення та копії відповідних документів, однак в реєстрації податкових накладних було відмовлено з підстав неподання повного пакету витребуваних документів. З посиланням на норми Податкового кодексу України (далі ПК України) позивач вважає таку відмову безпідставною, оскільки в оскаржуваних рішеннях не зазначено конкретні документи, які не були надані, у зв`язку з чим позивач вважає, що виникла фактична невизначеність його прав та обов`язків. Просить зобов`язати відповідача 1 зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 28 березня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) на 18 квітня 2019 року.

18 квітня 2019 року представником відповідачів 1 та 2 подано до суду відзив на позовну заяву (вх. №15524), у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача стало те, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивач скористався своїм правом та подав на розгляд Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пояснення та копії документів щодо зупинених податкових накладних, однак за результатами розгляду поданих документів Комісія дійшла висновку, що документи подані не в повному обсязі, передбаченому пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: не надані складські документи (інвентаризаційні описи). Вважає, що позивачем не виконано обов`язок щодо спростування ризику порушення норм податкового законодавства, у зв`язку з чим комісія правомірно відмовила в реєстрації податкових накладних. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Протокольною ухвалою суду від 18 квітня 2019 року відкладено розгляд справи на 6 травня 2019 року.

23 квітня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, у якому позивач відхилив наведені відповідачем заперечення та зазначив, що для розблокування податкових накладних ним подавались оборотно-сальдові відомості та картки рахунків 10 «Основні засоби», 218 «Товари», 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», з яких можна встановити дати оприбуткування, списання товарів, стан розрахунків. Щодо надання інвентаризаційних описів вказує, що відповідно до вимог чинного законодавства відсутній обов`язок проводити інвентаризацію запасів по кожному випадку оприбуткування чи відвантаження товарів, у зв`язку з чим вважає посилання відповідача на неподання складських документів (інвентаризаційних описів) як на підставу для заперечення позовних вимог необґрунтованими.

Протокольною ухвалою суд від 6 травня 2019 року відкладено розгляд справи на 22 травня 2019 року.

На підставі наданих представниками сторін у судовому засіданні пояснень та поданих письмових доказів судом встановлено такі обставини.

Між позивачем (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовська сталеплавильна компанія» (Покупець) укладено Договір №73 с н від 03 жовтня 2018 року, предметом якого є поставка товару в номенклатурі, кількості згідно зі специфікаціями до цього договору (а.с.43-46).

На виконання умов даного договору позивачем здійснено поставку товару:

- 18 січня 2019 року за видатковою накладною № РН-000001 - матеріали вуглецеві МУ-3 ТУ У19.1- 1:2018 (фр. 0,5 - 5,0 мм) в кількості 20 тонн на суму 164000,00 грн., в тому числі ПДВ 27333,34 грн. (а.с.20);

- 29 січня 2019 року за видатковою накладною № РН-000004 - матеріали вуглецеві МУ-3 ТУ У19.1- 1:2018 (фр. 0,5 - 5,0 мм) в кількості 10,1 тонн на суму 82 819,96 грн., в тому числі ПДВ 13803,33 грн. (а.с.35).

5 лютого 2019 року ТОВ ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС надіслало на реєстрацію податкову накладну 1 від 18.01.2019 на загальну суму 164 000,00 грн. та податкову накладну №4 від 19.01.2019 на загальну суму 82 819,96 грн. (а.с.13, 28).

В цей самий день підприємство отримало від контролюючого органу повідомлення про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних на підставі того, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», з пропозицією надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.14, 29).

08 лютого 2019 року позивач направив на адресу відповідача 2 повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 1 від 18.01.2019 року та № 4 від 29.01.2019 p., реєстрацію яких зупинено (а.с.18, 33).

До повідомлення по податковій накладній № 1 від 18.01.2019 позивачем, крім іншого, надано:

- пояснення №568 від 08.02.2019 (а.с.15-17);

- податкова накладна № 1 від 18.01.2019 (реєстраційний № ) та квитанція про зупинення її реєстрації (а.с.13-14);

- видаткова накладна № РН-000001 від 18.01.2019 (а.с.20);

- товарно-транспортна накладна № 0000001 від 18.01.2019 (а.с.21-22);

- специфікація № 2 від 17.01.2019 (а.с.23);

- акт приймання-передачі товару від 18.01.2019 до Договору № 73 с н від 03 жовтня 2018 року (а.с.24, 140);

- паспорт якості № 27 від 17.01.2019 (а.с.25).

До повідомлення по податковій накладній № 4 від 29.01.2019 позивачем, крім іншого, надано:

- пояснення № 569 від 08.02.2019 (а.с.30-32);

- податкова накладна № 4 від 29.01.2019 (реєстраційний № ) та квитанція про зупинення її реєстрації (а.с.28-29);

- видаткова накладна № РН-000004 від 29.01.2019 (а.с.35);

- товарно-транспортна накладна № 0000004 від 29.01.2019 (а.с.36-37);

- специфікація № 3 від 29.01.2019 (а.с.38);

- акт приймання-передачі товару від 29.01.2019 до Договору N9 73 с н від 03 жовтня 2018 року (а.с.39);

- паспорту якості № 30 від 29.01.2019 (а.с. 40).

Також в повідомленнях до обох податкових накладних позивачем надавались:

- договір № 73 с н від 03 жовтня 2018 року (а.с.43-46) на підставі якого між сторонами виникли взаємовідносини щодо поставки матеріалів вуглецевих;

- платіжні доручення №3495 від 28.01.2019 на суму 50 000,00 грн. (а.с.41) та №3622 від 05.02.2019 на суму 114 000,00 грн. (а.с.42) про оплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовська сталеплавильна компанія» поставленого товару;

- договір № 12-01-18 від 12.01 2018 по взаємовідносинах з постачання анодного масиву електролізера (вуглевмісний матеріал) від ТОВ «Перший промисловий» (а.с.47-51), з якого позивачем у подальшому були вироблені матеріали вуглецеві, та первинні бухгалтерські документи по даній господарській операції: видаткові накладні №103 від 13.04.2018 та №102 від 13.04.2018 (а.с.52-53), товарно-транспортні накладні №1 та №2 від 13.04.2018 (а.с.54-57);

- оборотно-сальдові відомості та картки рахунків 10 «Основні засоби», 218 «Товари», 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» (а.с.58-61);

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, установчі документи позивача, документи про призначення керівника та головного бухгалтера (а.с.62-67);

- документи щодо основних засобів позивача, які є його власністю та перебувають в оренді (а.с.68-86);

- технічні умови ТУ У 19.1-1:2018 на матеріали вуглецеві (а.с.87-104);

- експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати № Е-122 від 13.12.2018 р. щодо коду УКТ ЗЕД матеріалів вуглецевих (а.с.105);

- висновок Запорізької торгово-промислової палати № 0-4263 від 05.12.2018 щодо експертизи кількості-якості (а.с.106-109).

14.02.2019 року відповідачем 2 прийнято рішення № 1077598/34748425 та № 1077587/34748425 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 18.01.2019 та № 4 від 29.01.2019 відповідно в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав «ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування: складські документи (інвентаризаційні описи)» (а.с.11-12, а.с.26-27).

Вважаючи відмову в реєстрації податкових накладних з наведених підстав протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог, надаючи оцінку аргументам сторін, наведеним в поясненнях та викладеним у заявах по суті справи, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно з підпунктами а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010р. (надалі - Порядок №1246).

Положеннями пункту 2 Порядку №1246 (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до абзацу 10 пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, крім іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання даної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджено, крім іншого, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту Порядок зупинення реєстрації ПН/РК).

За змістом пунктів 5-7 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6).

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7).

Відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

13.11.2018 на офіційному веб-сайті ДФС України оприлюднено Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій (з урахуванням внесених змін, погоджених Міністерством фінансів згідно листа від 31.10.2018 № 26010-06-05/28170), перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку (погоджений Міністерством фінансів згідно листа від 22.03.2018 № 26010-06-10/7849), визначені у відповідності до вимог пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, підпунктом 1.6 пункту 1 якого визначеного, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України;

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Суд звертає увагу, що вказана норма визначає декілька ознак ризиковості платника податку, кожна з яких є самосійною і достатньою підставою для розгляду питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Відповідно до пункту 12 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 13 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З наданих до матеріалів справи квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних судом встановлено, що реєстрацію податкових накладних зупинено у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. При цьому контролюючий орган не конкретизує, яка саме ознака ризиковості платника податків, визначена вказаною нормою, послугувала підставою для таких висновків, а також не наводить конкретного переліку документів, які він вважає достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до пункту 21 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи письмових доказів, а саме квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. При цьому суд звертає увагу, що конкретного переліку документів, які податковий орган вважає достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не вказано.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків та подальша пропозиція про надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної без наведення переліку документів, які контролюючий орган вважає достатніми, призводить до ситуації невизначеності та необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вищезазначене відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, постанові від 14.05.2019 по справі № 817/1356/18 тощо.

Судом встановлено, що 8 лютого 2019 року позивач подав до податкового органу повідомлення щодо подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Разом з тим, Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на вищевказане повідомлення, та додані до нього документи, підтверджуючі факти, викладені у повідомленні, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказівка у спірних рішеннях про те, що позивач не надав копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування є безпідставною, позаяк судом встановлено, що позивачем надавались документи по господарській операції з постачання матеріалів вуглецевих, у тому числі і з придбання і транспортування сировини, з якої позивачем виготовлені ці матеріали вуглецеві, реалізовані в межах господарської операції по податковим накладним, реєстрація яких зупинена. Також надавались первинні документи, які підтверджують наявність у позивача основних засобів, у тому числі складських приміщень для зберігання товару, оборотно-сальдові відомості та картки рахунків 10 «Основні засоби», 218 «Товари», 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», які підтверджують оприбуткування, зберігання та списання товарів, стан розрахунків. Суд звертає увагу, що у контролюючим органом не виказано зауважень щодо форми та змісту поданих первинних документів, судом таких також не встановлено.

При цьому, суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови що інші надані документи підтверджують проведення господарської операції.

На думку суду позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотного.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги необґрунтованість оскаржуваних рішень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх скасування.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 18 січня 2019 року та №4 від 29.01.2019, суд зазначає таке.

Приписами пункту 20 Порядку №1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

На думку суду, покладення на ДФС України обов`язку зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні № 1 від 18 січня 2019 року та №4 від 29.01.2019 у повній мірі забезпечує дотримання гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, отже є належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд враховує, що чинним законодавством покладено на комісію ДФС обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати лише одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДФС зареєструвати податкову накладну №1 від 18.01.2019 та податкову накладну №4 від 29.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження відповідно до наданих до матеріалів справи письмових доказів, та є обґрунтованими.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1077598/34748425 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 18.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області №1077587/34748425 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 29.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 18.01.2019, виписану Товариством з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 29.01.2019, виписану Товариством з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС.

2. Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7 684,00 грн (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні).

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

4. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ЗАПОРІЖРЕСУРС, місцезнаходження: 69032, м.Запоріжжя, вул.Макаренка, буд.9; .

Відповідач 1 Державна фіскальна служба України, місцезнаходження: 04053, м.Київ, пл.Львівська, буд.8;

Відповідач 2 - Головне управління ДФС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; .

Повне судове рішення складено 27.05.2019.

Суддя М.О. Семененко