Справа № 580/858/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року справа № 580/858/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представника позивача Радзієвського Р.В. (за довіреністю),

представника відповідача Крицького Ю.Г. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ейпіс Холдинг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Ейпіс Холдинг з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 25.01.2018 уклав з «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» контракт №0001/10/2018 на постачання сульфату кальцію гранульованого на загальну суму 172 040,00 євро. На виконання умов контракту перерахував кошти у сумі 11 286,00 євро, в т.ч. у сумі 4608,00 євро з граничним строком надходження імпортного товару 13.08.2018; 2630,00 євро з граничним строком надходження імпортного товару 14.08.2018; 4048,00 євро з граничним строком надходження імпортного товару 29.08.2018. З урахуванням оплати у сумі 1463,00 євро, перенесеної з контракту від 24.10.2017 №0001/10/2017, загальна сума оплати склала 12 749,00 євро. Позивачем від «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» отримано продукції на загальну суму 2024,00 євро. За результатами документальної позапланової виїзної перевірки був складений акт №359/23-00-14-0508/38553409 від 13.09.2018, яким встановлено порушення строків поставки встановлених статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018 про нарахування позивачу штрафних санкцій на суму 15 174 грн. 67 коп.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки виконав всі обов`язки відповідно до контракту №0001/10/2018 від 25.01.2018, а також веде претензійно-позовну роботу по стягненню заборгованості з «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» за оплачену та не поставлену продукцію, а саме звертався до Арбітражного суду Польської торгової палати у Варшаві, проте не отримав від вказаного суду відповіді, та до Господарського суду Черкаської області, який ухвалою від 12.02.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі у справі №925/150/19 за позовом до «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» про стягнення заборгованості за договором №0001/10/2017 від 24.10.2017 у розмірі 10 725 євро.

Також вважає, що його вина у простроченні поставки товару відсутня, тому пеня як адміністративно-господарська санкція, передбачена ст. 238 Господарського кодексу України, застосуванню не підлягає.

Відповідач проти позову заперечив. 09.04.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в ході документальної позапланової виїзної перевірки позивача встановлено, що від нерезидента по імпорту отримано продукцію (штучний сульфат кальцію (двухводневий синтетичний гіпс) на загальну суму 2024,00 євро. Товар на суму 10 725,00 євро на адресу позивача не надходив, отримані кошти нерезидентом не поверталися. В ході проведення перевірки позивачем не надавались докази звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» (Польща). За вказаних обставин на останню дату періоду, що перевірявся (03.09.2018) у відповідача не було підстав для зупинення нарахування пені позивачу за контрактом №001/01/2018 від 25.01.2018. Заперечень до акту перевірки позивач не надавав. Факт відкриття Господарським судом Черкаської області провадження у справі №925/150/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ейпіс Холдинг» до «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» про стягнення заборгованості за договором №0001/10/2017 від 24.10.2017 у розмірі 10 725 євро не впливає на законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки воно було прийнято задовго до відкриття провадження Господарським судом Черкаської області у справі №925/150/19.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

16.04.2019 позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що відповідачем порушено порядок подання відзиву на позовну заяву, тому викладені в ньому доводи не можуть прийматись до уваги. Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №359/23-00-14-0508/38553409 складено лише 13.09.2018, тому позивач не знав про проведення перевірки та не міг надати заперечення до акту перевірки. Позивач декілька разів звертався до відповідача з проханням зупинити нарахування пені до вирішення судом справи про стягнення заборгованості з іноземного контрагента, однак відповідач сприймав такі листи як прохання про надання відстрочки заборгованості зі сплати податків.

08.05.2019 позивач подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що в діях позивача не встановлено протиправної поведінки, наявність збитків державі і вина в порушенні правил здійснення господарської діяльності.

Ухвалою суду від 15.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено розпочати розгляд справи по суті з 12.04.2019 без виклику учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Ейпіс Холдинг» уклав з «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» договір №0001/01/2018 від 25.01.2018, згідно умов якого останнє має поставити позивачу сульфат кальцію гранульований SULKALK (країна виробник Польща) кількості 3740 тон на загальну вартість 172 040,00 євро.

Посадовими особами відповідача в період з 04 по 06 вересня 2018 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, за результатами якої складено акт №359/23-00-14-0508/38553409 від 13.09.2018, яким встановлено, що на виконання умов контракту №0001/01/2018 від 25.01.2018 позивач перерахував «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» кошти на загальну суму 11 286,00 євро. З урахуванням оплати у сумі 1463,00 євро, перенесеної з контракту №0001/10/2017 від 24.10.2017, загальна сума оплати склала 12 749,00 євро, однак позивачем отримано продукції на загальну суму 2024,00 євро.

При виконанні умов контракту №0001/01/2018 від 25.01.2018 було порушено законодавчо встановлені строки розрахунків за імпортними операціями, а саме:

- згідно платіжного доручення №505 від 14.02.2018 перераховано оплату у сумі 4608,00 євро, граничний строк надходження імпортного товару 13.08.2018. Фактично імпортований товар надійшов згідно МД типу ІМ40 від 02.03.2018 №UA209180/2018/011984 на суму 1012,00 євро, в т.ч. у сумі 561,00 євро в рахунок оплати 14.02.2018, тобто без порушення встановлених строків розрахунків. На останню дату періоду, що перевіряється (03.09.2018), або на 201 день з дати здійснення оплати 14.02.2018, товар на суму 4047,00 євро на адресу позивача не надходив, тобто з порушенням законодавчо встановлених строків на 21 день;

- згідно платіжного доручення №512 від 15.02.2018 перераховано оплату у сумі 2630,00 євро, граничний строк надходження імпортного товару за даною оплатою 14.08.2018. На останню дату періоду, що перевіряється (03.09.2018), або на 200 день з дати здійснення оплати 15.02.2018, товар на суму 2630,00 євро на адресу позивача не надходив, тобто з порушенням законодавчо встановлених строків на 20 днів;

- згідно платіжного доручення №239 від 02.03.2018 перераховано оплату у сумі 4048,00 євро, граничний строк надходження імпортного товару 29.08.2018. На останню дату періоду, що перевіряється (03.09.2018), або на 185 день з дати здійснення оплати 15.02.2018, товар на суму 4048,00 євро на адресу позивача не надходив, тобто з порушенням законодавчо встановлених строків на 5 днів.

Також 14.02.2018 позивач уклав з «Liedmann Sp.Z O.O.» контракт №001/02/2018 на постачання продуктів неорганічної хімії, на виконання якого згідно платіжного доручення №435 від 21.12.2017 перерахував 2640,00 євро, граничний строк надходження імпортного товару 19.06.2018. Імпортований товар на суму 110,00 євро надійшов з простроченням на 29 днів.

Згідно викладених в акті висновків, документальною плановою виїзною перевіркою позивача встановлено порушення позивачем статті 2 Закону України №185/94-ВР від 23.04.1994 «Про порядок розрахунків в іноземній валюті» в частині порушення строків завершення імпортних операцій по контракту №001/02/2018 від 14.02.2018 у сумі 110,00 євро на 29 днів, та по контракту №0001/10/2017 від 24.10.2017 у сумі 4047,00 євро на 21 день, у сумі 2630,00 євро на 20 днів та у сумі 4048,00 євро на 5 днів.

28.09.2018 відповідачем на підставі акту перевірки №359/23-00-14-0508/38553409 від 13.09.2018 за порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування позивачу пені у сумі 15 174 грн. 67 коп.

З розрахунку пені до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 вбачається, що пеня у сумі 15174,67 грн. включає: пеню у сумі 291,92 грн., нараховану на вартість продукції 110,00 євро, що надійшла з простроченням на 29 днів за контрактом від 14.02.2018 №001/02/2018, та пеню у сумі 14 882,75 грн., нараховану на вартість продукції 10725 євро, що не надійшла за контрактом від 24.10.2017 №0001/10/2017 станом на 03.09.2018.

10.09.2018 позивач звернувся до Арбітражного суду Польської торгової палати у Варшаві про стягнення боргу за договором поставки №0001/01/2018 від 25.01.2018. Відповіді від Арбітражного суду Польської торгової палати у Варшаві позивач не отримав.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №925/150/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ейпіс Холдинг» до «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.» про стягнення заборгованості за договором №0001/10/2017 від 24.10.2017 у розмірі 10 725 євро основного боргу, що за курсом Національного банку України еквівалентно 351 138 грн. 14 коп. та відшкодування судового збору.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018 протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд зазначає наступне.

На час виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.2014. (далі Закон №185/94-ВР).

Згідно частини 1 статті 2 Закону №185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

За змістом вказаних норм у разі порушення строків поставки товару, вартість якого була попередньо оплачена нерезиденту, нараховується пеня.

Судом встановлено, що згідно контракту №001/02/2018 від 14.02.2018, укладеному між позивачем та «Liedmann Sp.Z O.O.» порушено строк поставки товару на суму 110,00 євро на 29 днів. У судовому засіданні представник позивача вказав, що нарахування пені у сумі 291,92 грн. за вказаним порушенням позивачем не оспорюється.

Також станом на 03.09.2018 по контракту №0001/10/2017 від 24.10.2017, укладеного між позивачем та «Polska Grupa Nawozova Sp.z.o.o.Sp.k.», не поставлено товар протягом 180 днів від дати його попередньої оплати, а саме:

- згідно платіжного доручення №505 від 14.02.2018 позивач перерахував оплату у сумі 4608,00 євро, граничний строк надходження імпортного товару 13.08.2018. Станом на 03.09.2018 або на 201 день з дати здійснення оплати 14.02.2018, товар на суму 4047,00 євро на адресу позивача не надходив, прострочення складає 21 день;

- згідно платіжного доручення №512 від 15.02.2018 позивач перерахував оплату у сумі 2630,00 євро, граничний строк надходження імпортного товару за даною оплатою 14.08.2018. Станом на 03.09.2018 товар на суму 2630,00 євро на адресу позивача не надходив, прострочення складає 20 днів;

- згідно платіжного доручення №239 від 02.03.2018 позивач перерахував оплату у сумі 4048,00 євро, граничний строк надходження імпортного товару 29.08.2018. Станом на 03.09.2018 товар на суму 4048,00 євро на адресу позивача не надходив, прострочення складає 5 днів.

Прострочення поставки позивачем визнається.

Отже, за вказаних обставин відповідач нарахував пеню у сумі 14882,75 грн. на законних підставах, тому податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018 скасуванню не підлягає.

Суд вважає необгрунтованими доводи позивача з таких підстав.

Згідно частини 3, 4, 5 статті 4 Закону №185/94-ВР у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Таким чином, підставою для зупинення нарахування пені є прийняття до розгляду позовної заяви про стягнення з нерезидента заборгованості.

Судом встановлено, що позивач звертався до Арбітражного суду Польської торгової палати у Варшаві, однак відповіді не отримав, тому посилання позивача не вказану обставину є необгрунтованими.

Щодо посилань позивача на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2019 у справі №925/150/19, то провадження у справі №925/150/19 відкрито Господарським судом Черкаської області 12.02.2019, тому вказана ухвала не є підставою для зупинення нарахування пені за період до 03.09.2018.

Суд також відхиляє доводи позивача, що позивач не знав про проведення перевірки та не міг надати заперечення до акту перевірки від 13.09.2018 №359/23-00-14-0508/38553409, оскільки вказаний акт підписаний директором позивача ОСОБА_1 .

Щодо звернень до відповідача з листами про зупинення нарахування пені суд зазначає, що такою підставою є лише ухвала суду про прийняття до розгляду позовної заяви судом, а така ухвала на час прийняття податкового повідомлення-рішення була відсутня.

Позивач також посилається на ст. 238 Господарського кодексу України, та зазначає, що пеня є адміністративно-господарською санкцією за порушення правил здійснення господарської діяльності і застосовується лише за наявності вини суб`єкта господарювання. Оскільки вина позивача у простроченні поставок товару відсутня, пеня нарахуванню не підлягає.

Згідно ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків (ч. 1); види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Згідно ст. 239 Господарського кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами. Тобто пеня за порушення порядку розрахунків в іноземній валюті ст. 239 Господарського кодексу України не передбачена.

В свою чергу, Закон №185/94-ВР не визначає пеню як адміністративно-господарську санкцію та не передбачає наявність вини як підставу для її застосування.

У спірних правовідносинах застосуванню підлягає саме Закон №185/94-ВР як спеціальний нормативний акт, тому посилання позивача на відсутність його вини та на ст. 238 Господарського кодексу України суд вважає безпідставним.

Крім цього, відповідно до ст. 4 Господарського кодексу України не є предметом його правового регулювання адміністративні та інші відносини управління за участі суб`єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб`єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб`єкта господарювання. Розрахунки в іноземній валюті не є порушенням господарської діяльності, внаслідок чого пеня, застосована податковим органом спірним податковим повідомленням-рішенням, не є адміністративно-господарською санкцією в розумінні статті 238 Господарського кодексу України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №808/2535/17.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ейпіс Холдинг» (ідентифікаційний код 38553409, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 36/1, 18000) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко