Справа № 826/16356/17
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2019 року № 826/16356/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна"
до про Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" (далі - ТОВ "Аскоп-Україна") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві та Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, у якому просить суд стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь позивача пеню в розмірі 891854,68 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період з 04.03.2015 по 12.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Дніпровському районі щодо неподання до органу казначейства висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 1412951,00 грн, що підлягає відшкодування з бюджету на користь ТОВ "Аскоп-Україна"; зобов`язано податковий орган надати такий висновок органу казначейства та стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Аскоп-Україна" пеню за прострочення виплати бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 72583,10 грн, нараховану за період з 30.10.2014 по 03.03.2015. Враховуючи, що на день звернення до суду з даним позовом сума бюджетного відшкодування в розмірі 1412951,00 грн не відшкодована контролюючим органом, позивач на підставі пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України просить суд стягнути пеню в розмірі 891854,68 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, за період з 04.03.2015 по 12.12.2017.

Ухвалами суду від 14.12.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/16356/17, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 01.03.2018.

12.02.2018 Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві подано до суду відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється автоматично органом державного казначейства з дотриманням норм, встановлених статтею 200 Податкового кодексу України та Порядку № 26, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку. Оскільки Державною фіскальною службою України не було внесено дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема, суми відшкодування ТОВ "Аскоп-Україна" податку на додану вартість по декларації за липень 2014 року та з урахуванням того факту, що відповідальність за своєчасне поповнення Реєстру даними покладено на органи ДФС, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві вважає, що позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України пені у розмірі 891854,68 грн є передчасними та задоволенню не підлягають.

23.02.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, у якій останній звернув увагу, що судом касаційної інстанції у постанові від 14.11.2017 у справі № 826/3775/15 встановлено виникнення бюджетної заборгованості з ПДВ та підтверджено право позивача на нарахування пені на суму такої заборгованості.

26.02.2018 представником Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві Тарантюк Ю.В. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що обов`язок щодо надання висновку до державного казначейства виник у контролюючого органу виключно після постанови Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017. При цьому, вважає, що позивач дійшов хибного висновку про те, що право на відшкодування виникло у останнього з жовтня 2014 року, оскільки судовими рішеннями було встановлено відсутність протиправних дій щодо неподання висновку до органів казначейської служби. Крім того, нарахування пені згідно доданого позивачем розрахунку не включає в себе день погашення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, у зв`язку з чим таке нарахування пені є передчасним та не відповідає вимогам пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

01.03.2018 представником позивача Волошиним О.І. подано до суду заяву, у якій останній просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідачі у судове засідання 01.03.2018 не забезпечили явку уповноважених представників, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що у судове засідання 01.03.2018 не прибули представники відповідачів та подання позивачем заяви про розгляд справи в письмовому провадженні, суд, на підставі статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив про продовження розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

19.08.2014 ТОВ "Аскоп-Україна" подало до ДПІ у Дніпровському районі м. Києва податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року, у якій позивач заявив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 1412951,00 грн.

Разом з податковою декларацією ТОВ "Аскоп-Україна", відповідно до вимог пунктів 200.7 та 200.8 статті 200 Податкового кодексу України, було подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4) та розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3) (а.с. 9-23).

На підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1238 "Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку" ДПІ у Дніпровському районі м. Києва було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Аскоп-Україна" бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого на рахунок платника в банку у сумі 1412951,00 грн, відображених в податковій декларації з ПДВ, поданій за липень 2014 року, за результатами якої складено довідку від 16.10.2014 № 6530/26-53-15-01/30579869 (а.с. 25-32).

Згідно з висновками, викладеними в указаній довідці, у ході перевірки встановлено, що на момент складання довідки неможливо підтвердити суму бюджетного відшкодування за липень 2014 року в сумі 1412951,00 грн, що пов`язано з відсутністю відповідей на запити про проведення зустрічних перевірок по ланцюгам постачання.

Вважаючи, що довідкою від 16.10.2014 №6530/26-53-15-01/30579869 контролюючий орган фактично підтвердив право позивача на отримання бюджетного відшкодування, останній 04.03.2015 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Дніпровському районі м. Києва щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 1412951,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "Аскоп-Україна";

- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКС у м. Києві на користь ТОВ "Аскоп-Україна" заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1412951,00 грн та суму пені в розмірі 72 583,10 грн., нараховану на суму такої заборгованості за період з 30.10.2014 по 03.03.2015 (а.с. 47-49).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 826/3775/15 (а.с. 33-37), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 (а.с. 38-41), повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Аскоп-Україна".

Постановою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 у справі № 826/3775/15 касаційну скаргу ТОВ "Аскоп-Україна" - задоволено частково: постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 1412951,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "Аскоп-Україна";

- зобов`язано ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві про виплату ТОВ "Аскоп-Україна" () бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2014 року в сумі 1412951,00 грн (один мільйон чотириста дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 00 копійок);

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Аскоп-Україна" () пеню за прострочення виплати бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 72583,10 грн (сімдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 10 копійок). В іншій частині позову відмовлено (а.с. 42-46).

Враховуючи, що станом на 12.12.2017 контролюючим органом не було виконано рішення Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 у справі № 826/3775/15, позивач вважає, що має право на відшкодування пені за період з 04.03.2015 по 12.12.2017, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, умовою для стягнення пені є невідшкодування контролюючим органом у встановлений строк заявлених платником податків сум податку на додану вартість.

Вищим адміністративним судом України у постанові від 14.11.2017 у справі № 826/3775/15 встановлено, що норми ПК України не встановлюють залежність виплати бюджетного відшкодування від сплати податку на додану вартість контрагентами платника податку в ланцюгах постачання та не дають права контролюючому органу не подавати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетного відшкодування, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, з підстави незавершення перевірок контрагентів платника, які були постачальниками (продавцями) товарів (робіт, послуг), на вартість яких нарахований і сплачений податок, що підлягає відшкодуванню. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення позивача права на отримання суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1412951,00 грн, що, в свою чергу, обумовлює протиправність бездіяльності ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням спірної суми податку.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що Вищим адміністративним судом України у постанові від 14.11.2017 у справі № 826/3775/15 встановлено протиправну бездіяльність ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 1412951,00 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2014 року, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "Аскоп-Україна", зазначені обставини доказуванню не підлягають.

У свою чергу, невідшкодування ТОВ "Аскоп-Україна" суми податку на додану вартість, заявленої у липні 2014 року, є заборгованістю бюджету перед платником податків, що є підставою для нарахування та стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки національного банку України.

При цьому, суд вважає помилковим висновок контролюючого органу в частині того, що обов`язок щодо надання висновку до державного казначейства виник у контролюючого органу лише 14.11.2017, тобто, після прийняття Вищим адміністративним судом України постанови у справі № 826/3775/15.

Суд звертає увагу, що з 14.11.2017, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції станом на 14.11.2017) у ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві виник обов`язок виконати рішення суду касаційної інстанції, у свою чергу, за змістом постанови Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 у справі № 826/3775/15 ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві допустило протиправну бездіяльність, яка полягає у неподанні у п`ятиденний строк після закінчення перевірки до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету ТОВ "Аскоп-Україна".

Щодо доводів відповідачів про передчасність заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Так, Вищим адміністративним судом України було стягнуто з Державного бюджету України через ГУ ДКС у м. Києві на користь ТОВ "Аскоп-Україна" суму пені в розмірі 72583,10 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, за період з 30.10.2014 по 03.03.2015.

Станом на 12.12.2017 - дату складання позовної заяви позивач стверджує, що відповідачем не виконано рішення Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 у справі № 826/3775/15, а тому вважає, що має право на відшкодування пені за період з 04.03.2015 по 12.12.2017.

На переконання ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, відсутність дня погашення заборгованості, унеможливлює нарахування пені.

Суд не приймає до уваги наведені доводи відповідача, позаяк положення пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України пов`язують нарахування пені з датою виникнення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість та періодом існування такої заборгованості.

При цьому відповідачами не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що у період з 04.03.2015 по 12.12.2017 позивачеві було відшкодовано заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1412951,00 грн.

Розраховуючи суму пені, що підлягає стягненню з бюджету на користь ТОВ "Аскоп-Україна", суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до постанов Національного банку України у період з 04.03.2015 по 27.12.2017 облікова ставка Національного банку України змінювалася та становила такі розміри:

- з 04.03.2015 по 27.08.2015 - 30 %;

- з 28.08.2015 по 24.09.2015 - 27 %;

- з 25.09.2015 по 21.04.2016 - 22 %;

- з 22.04.2016 по 26.05.2016 - 19 %;

- з 27.05.2016 по 23.06.2016 - 18 %;

- з 24.06.2016 по 28.07.2016 - 16,5 %;

- з 29.07.2016 по 15.09.2016 - 15,5 %;

- з 16.09.2016 по 27.10.2016 - 15 %;

- з 28.10.2016 по 13.04.2017 - 14 %;

- з 14.04.2017 по 25.05.2017 - 13 %;

- з 26.05.2017 по 26.10.2017 - 12,5 %;

- з 27.10.2017 по 12.12.2017 - 13,5 %.

Відповідно, використовуючи формулу нарахування пені: облікова ставка НБУ х 120 % /365 днів, сума пені, що підлягає нарахуванню за вказаний період загалом складає 891854,68 грн.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок пені, що підлягає стягненню з бюджету на користь ТОВ "Аскоп-Україна", відповідає вимогам пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що невідшкодування відповідачами у період з 04.03.2015 по 12.12.2017 ТОВ "Аскоп-Україна" сум податку на додану вартість, заявлених у липні 2014 року, які є заборгованістю бюджету перед платником податків, з огляду на що наявні підстави для нарахування та стягнення на користь ТОВ "Аскоп-Україна" пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за період з 04.03.2015 по 12.12.2017 у розмірі 891854,68 грн (згідно розрахунку).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 11, офіс 600, ідентифікаційний код 30579869) задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ідентифікаційний код 37993783) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 11, офіс 600, ідентифікаційний код 30579869) пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року у розмірі 120% облікової ставки Національного банку України у сумі 891854,68 грн (вісімсот дев`яносто одна тисяча вісімсот п`ятдесят чотири гривні 68 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 24-б, ідентифікаційний код 39469994) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 11, офіс 600, ідентифікаційний код 30579869) 13377,82 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147- VІІІ).

Суддя В.П. Катющенко