Справа № 160/525/19
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2019 року

Київ

справа №160/525/19

адміністративне провадження №К/9901/13784/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року

за позовом ОСОБА_1

до Дніпровської міської ради,

треті особи виконавчий комітет Дніпровської міської ради, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сосенки»

про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року позовну заяву повернуто позивачу відповідно до приписів частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з неподанням заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а також ненаданням пояснень та доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року - без змін.

ОСОБА_1 , не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, 11 травня 2019 року подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року та ухвалити нове судове рішення яким поновити процесуальний строк звернення до адміністративного суду.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій при винесенні рішень неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, оскільки рішення Дніпропетровської міської ради від 22 жовтня 2010 року № 12/62 стосується тільки нежитлового приміщення № 1. Крім того, рішення № 12/62 не відповідає вимогам статті 92 Конституції України та взагалі не змінює правовий режим власності та має тільки адміністративно-управлінське значення. Скаржник також зазначає, що рішення міськради не є предметом оскарження у справі, що переглядається.

Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та не спростовано скаржником в касаційній скарзі, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради в тій частині, на підставі котрих, всупереч з вимогами статті 92 Конституції України, було змінено правовий режим власності: вбудовані підвальні нежитлові приміщення № І , № ІІ , № ІІІ жилого багатоквартирного будинку літера А-9: підвал, розташованого по АДРЕСА_1 , котрі були у спільній власності власників квартир та зобов`язати Дніпровську міську раду вчинити певні дії: поновити права власників квартир на спільну сумісну власність та права на володіння, користування спільним майном багатоквартирного будинку - приміщеннями загального користування, у тому числі допоміжними приміщеннями № І, № ІІ, № ІІІ 9-поверхового жилого багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , літера А-9:підвал, які призначені для задоволення побутових потреб співвласників багатоквартирного будинку, шляхом прийняття відповідних рішень. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом. Також цією ухвалою позивачу встановлено десятиденний строк з моменту її отримання для надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстави для поновлення строку та докази поважності причин його пропуску, оскільки предметом спору у даній справі є рішення Дніпропетровської міської ради від 22 жовтня 2010 року № 12/62, а позивач звернувся до суду лише у 2019 році.08 лютого 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача в якій він зазначив, що строк звернення до адміністративного суду виконано, а просити суд поновити строк звернення до суду, означає признати то, що такий строк пропущений. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року позовну заяву повернуто позивачу відповідно до приписів частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з неподанням заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а також ненаданням пояснень та доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду. Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, поновити процесуальний строк звернення до суду з позовною заявою або ухвалити нове судове рішення у відповідній частині. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначив про незрозумілість висновків суду, що саме рішення відповідача від 22 жовтня 2010 року № 12/62 є предметом оскарження у справі, оскільки предметом спору є зміна правового режиму власності. У листопаді 2018 року він звертався до відповідача із заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння, на яку отримав відповідь 14 січня 2019 року, у зв`язку з чим вважає, що шестимісячний строк звернення до суду ним не пропущений.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. За приписами пункту 9 частиною четвертою статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі наведеного, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку про повернення позивачу позовної заяви.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд першої інстанції повернувши позовну заяву та суд апеляційної інстанції, залишивши таке рішення без змін, виходили з того, що оскільки позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та не виконано вимог встановлених ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року, то позовна заява підлягає поверненню.

Суди попередніх інстанцій зауважили, що позивачем дійсно в позові не зазначено дату та номер рішення міської ради, яке він просить визнати протиправним і скасувати, проте з матеріалів справи, а саме, відповіді відповідача на звернення позивача судом першої інстанції правильно встановлено, що таким рішенням є саме рішення від 22 жовтня 2010 року № 12/62, оскільки саме останнє зазначено підставою прийняття на баланс комунального підприємства нежитлового приміщення у будинку, де мешкає позивач. Отже, саме рішення Дніпропетровської міської ради від 22 жовтня 2010 року № 12/62 є предметом оскарження у справі, що переглядається. Позивачем позов поданий 21 січня 2019 року, тобто більше ніж через 8 років після прийняття відповідачем спірного рішення, а тому судом першої інстанції правильно з огляду на приписи статті 123 КАС України позов був залишений без руху та надано позивачу строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду, в якій одночасно позивача попереджено, що у випадку неподання такої заяви позовну заяву буде повернуто. Проте позивач у заяві від 08 лютого 2019 року без будь-яких пояснень та доводів вказав, що строк звернення до суду ним не пропущений, а подання заяви про поновлення строку звернення до суду фактично буде визнанням ним пропуску такого строку.

Таким чином, оскаржувані рішення є слушними, вмотивованими і такими, що ґрунтуються на законі, зокрема положеннях пункту 9 частини четвертої статті 169, частин першої, другої статті 122 та частини другої статті 123 КАС України. Правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Суд касаційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у відповідності до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 04 червня 2018 року у справі № 815/6168/17 та від 04 липня 2018 року у справі № 826/12236/17.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи виконавчий комітет Дніпровської міської ради, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сосенки» про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

4. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко