Справа № 280/1797/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року Справа № 280/1797/19
(провадження №230СП/1604416/19)
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов, -
19.04.2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №58573429 від 11.03.2019 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 у виконавчому проваджені ВП №58573429.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- приватним виконавцем Юхименко О.Л. в порушення вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу реєстрації позивача не були надіслані оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58573429 від 11.03.2019 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 року ВП №58573429;
- з 30.03.2016 року позивач проходить військову службу в Збройних Силах України, зокрема, з 27.05.2016 року призначена на посаду радіотелеграфіста відділення зв`язку та інформатизації Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя, який є відокремленим структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому всі нарахування, в тому числі заробітна плата і грошове забезпечення здійснюються і виплачуються Запорізьким обласним військовим комісаріатом;
- 15.04.2019 року після отримання грошового забезпечення у меншому розмірі, на усний запит до фінансового відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачеві було повідомлено, що з неї здійснюється стягнення на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до постанови відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 року, яка надійшла на адресу Запорізького обласного військового комісаріату 26.03.2019 року;
- позивач зазначає, що жодних відносин з ТОВ «Кредитні ініціативи» вона не мала, будь-яких листів, повідомлень від ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо підстав, розміру та наявності заборгованості на адресу ОСОБА_1 не надходило;
- відповідно до Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом відповідача визначено м. Київ;
- позивач вказує, що будь-якого рухомого чи нерухомого майна на території м.Києва, карткових рахунків, відкритих у м.Києві, ОСОБА_1 не має; зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання з 10.06.2016 року: АДРЕСА_2 , а постійним місцем військової служби є м. Запоріжжя;
- у зв`язку із зазначеним, позивач вважає, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. були відсутні законні підстави для прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження;
- на думку позивача, постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. про відкриття виконавчого провадження №58573429 від 11.03.2019 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 ВП №58573429 є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2019 року адміністративну справу №280/1797/19 за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
15.05.2019 року матеріали адміністративної справи №280/1797/19 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2019 року передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В. 16.05.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з урахуванням положень статті 287 КАС України та витребувано від відповідача додаткові докази у справі.
Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, 22.05.2019 року засобами телекомунікаційного зв`язку на офіційну електронну адресу суду надав до суду докази на виконання ухвали від 20.05.2019 року та відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:
- стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Альфа-Банк», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;
- згідно з довідкою б/н від 28.02.2019 року, наданою ТОВ «Кредитні ініціативи», за Позивачем обліковуються рахунок № НОМЕР_1 , тобто, ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів;
- відповідач зазначає, що в заяві стягувана був зазначений лише рахунок позивача, що відкритий у АТ «Альфа-Банк» з місцем реєстрації у місті Києві, а подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, дії приватного виконавця, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 11.03.2019 року про відкриття ВП №58573429 та подальші виконавчі дії не суперечать наведеним нормам законодавства;
- відповідач вважає, дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за заявою стягувана, в якій зазначений рахунок позивача у АТ «Альфа-Банк» з місцем реєстрації у місті Києві правомірними, а вимоги боржника щодо визнання постанови про відкриття виконавчого провадження № 58573429 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника протиправними та їх скасування є безпідставними та незаконними;
29.05.2019 року до суду засобами поштового зв`язку від відповідача також надійшли додаткові докази у справі та відзив на позов.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
05.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2960, про стягнення з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , місце роботи: Запорізький обласний військовий комісаріат, яка є Боржником за Кредитним договором №630135456 від 21.05.2014, укладеним з АТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі Договору факторингу №4-АБ/КІ, укладеного 14.11.2016 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (Стягувача) заборгованості за період з 15.10.2016 по 20.11.2018 у загальній сумі 19 232,07 грн.
На підставі вищенаведеної заяви 11.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження №5857342 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 19 232,00 грн.
Крім цього, 11.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. винесено постанову ВП №5857342 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 923,21 грн.
19.03.2019 в рамках виконання виконавчого провадження №5857342 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи позивача, що отримує дохід від Запорізького обласного комісаріату (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ).
Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний штрих-код підтверджує направлення відповідачем поштового відправлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як доказів направлення постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 на адресу позивача до суду надано не було.
Вважаючи постанови про відкриття виконавчого провадження №58573429 від 11.03.2019 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 у виконавчому проваджені №58573429 протиправними, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження» або Закон №1404-VIII; тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
За положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.
За приписами частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Місце виконання рішення визначене положеннями статті 24 Закону №1404-VIII.
Так, частиною 2 вказаної статті встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач, відповідно до вимог частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII, має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Частиною 2 статті 48 Закону №1404-VIII встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Частиною 3.1. статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.
Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України «Про виконавче провадження», у якому йдеться про «кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №905/3542/15.
Відповідно до частини 5статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Системний аналіз норм свідчить, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.
Як вже зазначено судом вище, виконавчим округом відповідача є м. Київ. Таким чином, відповідач має право здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, в територіальних межах м. Києва. Це можливо у випадку, якщо місце проживання або місцезнаходження боржника зареєстроване у м. Києві або ж майно боржника знаходиться в м. Києві.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 09.11.2018 №3523, копія якої міститься у матеріалах справи. В той же час, відповідно до наявної у матеріалах справи копії акту підтвердження фактичного проживання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червона ЗА» від 12.07.2018 позивач з 10.06.2016 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому, суд звертає увагу, що в заяві на примусове виконання рішення стягувач зазначив, що у позивача є картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
Проте, аналіз наявної у матеріалах копії довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» свідчить лише про наявність карткового рахунку у позивача, тоді як не містить жодних відомостей про наявність на цьому картковому рахунку грошових безготівкових коштів.
Суд зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., у першу чергу, не було звернуто стягнення на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку позивача № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», а стягнення звернуто саме на доходи позивача, що свідчить про відсутність на вказаному картковому рахунку грошових безготівкових коштів, на які могло би бути звернено стягнення. До матеріалів справи відповідачем не було надано інших доказів щодо наявності у позивача будь-якого майна, яке розташовано у м. Києві.
За таких обставин, суд зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття спірної постанови у позивача було відсутнє будь-яке майно, у тому числі, грошові кошти, які б знаходились в межах виконавчого округу відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про відкриття виконавчого провадження №58573429 від 11.03.2019 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 у виконавчому проваджені №58573429 є обґрунтованими.
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сплачений ОСОБА_1 судовий збір при поданні адміністративного позову відповідно до квитанції від 19.04.2019 року №5719 у сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л.
Відповідно до частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. 29.05.2019 на навчанні справа розглянута в перший день виходу на роботу 30.05.2019.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 287 КАС України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №58573429 від 11.03.2019 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2019 у виконавчому проваджені №58573429.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною шостою статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно