Справа № 280/1207/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року (о 10 год. 20 хв.)Справа № 280/1207/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Приватного підприємства «Діловий будинок»

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного підприємства «Діловий будинок» (далі ПП «Діловий будинок», відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 515 654,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати у встановлені законодавством строки узгодженої суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, самостійно визначеної платником податків шляхом подання податкової декларації за серпень 2018 року, а також донарахованого контролюючим органом за результатом перевірки, яке узгоджено у судовому поряду. Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня з податку на додану вартість у розмірі 147 594,39 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 515 654,74 грн.

Ухвалою судді від 26.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначене перше судове засідання на 18 квітня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Розгляд справи відкладався на 06 травня 2019 року, а у подальшому на 27 травня 2019 року.

Відзив на позовну заяву на адресу суду від відповідача не надходив.

На підставі частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представником позивача подано заяву (вх. 21478 від 27.05.2019) про розгляд справи у письмовому провадженні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином.

За приписами частини шостої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ПП «Діловий будинок» () є юридичною особою, яка зареєстрована 26.10.2000, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У період з 28.03.2017 по 03.04.2017 ГУ ДФС в Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Діловий будинок» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, сплати податку на додану вартість при здійснені фінансово-господарських операцій з ТОВ "ТБС і К" за період з 01.10.2015 по 31.12.2015 та ТОВ "ТД "ФОРАС" за період з 01.04.2016 по 31.05.2016, за результатами якої складено акт перевірки №209/08-01-14-06/31182813 від 10.04.2017.

Відповідно до акту перевірки №209/08-01-14-06/31182813 від 10.04.2017 перевіркою встановлено порушення ПП «Діловий будинок» пп.4.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 306 710,00 грн., в тому числі по періодам: жовтень 2015 року на суму 131 859,00 грн., грудень 2015 року на суму 62 008,00 грн., квітень 2016 року на суму 32 205,00 грн., травень 2016 року на суму 80 638,00 грн.

На підставі акта перевірки №209/08-01-14-06/31182813 від 10.04.2017 ГУ ДФС в Запорізькій області 03.05.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.05.2017, яким підприємству збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 383 387,50 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями 306 710,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 76 677,00 грн.

Судом досліджено розрахунок штрафних санкцій до акту перевірки ПП «Діловий будинок» №209/08-01-14-06/31182813 від 10.04.2017, в якому зазначено про донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за: жовтень 2015 року на суму 131859 грн., грудень 2015 року на суму 62008 грн., квітень 2016 року на суму 32205 грн., травень 2016 року на суму 80638 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 76677,50 грн. за ставкою 25%, передбаченою п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини встановлені постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.09.2017 по справі №808/1674/17 за позовом ПП «Діловий будинок» до ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Так, вказаною постановою, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Крім того, відповідачем до контролюючого органу була подана податкова декларація від 17.09.2018 №, відповідно до якої підприємством самостійно було визначене податкове зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2018 року у сумі 23 635,00 грн.

Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня з податку на додану вартість у розмірі 147 594,39 грн.

Згідно із даними облікової картки платника податків та довідки про заборгованість у ПП «Діловий будинок» (з урахуванням часткової сплати у сумі 36 601,00 грн. та 2 361,15 грн.) наявна заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 515 654,74 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 17.08.2018 на адресу підприємства поштою направлена податкова вимога від 15.05.2018 №20982-49 на суму 527 155,95 грн., яка вручена поштою його уповноваженому представнику 22.08.2018, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Зважаючи на несплату відповідачем у добровільному порядку узгодженого зобов`язання в установлені законодавством строки ГУ ДФС у Запорізькій області звернулась із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктами 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За змістом п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал (п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України).

Платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що самостійно визначені ПП «Діловий будинок» податкові зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2018 року в установлені законодавством строки сплачені не були.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; (пп. 54.3.2-54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно із п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що правомірність та обґрунтованість нарахування відповідачу суми грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 383 387,50 грн. на підставі податкового повідомленням-рішенням № від 03.05.2017 була предметом дослідження в адміністративній справі №808/1674/17 та встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили 24 січня 2018 року.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України).

Так, за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня з податку на додану вартість у розмірі 147 594,39 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення..

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, що 17.08.2018 на адресу підприємства поштою направлена податкова вимога від 15.05.2018 №20982-49 на суму 527 155,95 грн., яка вручена поштою його уповноваженому представнику 22.08.2018, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, вказана податкова вимога вважається врученою відповідачу належним чином.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Отже, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді заборгованість з податку на додану вартість у сумі 515 654,74 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Приватного підприємства «Діловий будинок» (69060, м. Запоріжжя, вул. Хлібна, буд.109, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Приватне підприємство «Діловий будинок», а також за рахунок готівки, що належить такому платнику на користь УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя (код отримувача 38025367 в Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 8009) податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 515 654,74 грн. (п`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 74 копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак