Справа № 580/1461/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 травня 2019 року Справа № 580/1461/19

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В., розглянуто у порядку письмового провадження заяву Канівської міської ради Черкаської області про забезпечення позову у справі № 580/1461/19

за позовом Канівської міської ради Черкаської області (вул. Олега Кошового, 3, м. Канів, Черкаська область, 19000, ідентифікаційний код юридичної особи в )

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008, ідентифікаційний код юридичної особи в )

третя особа: Литвинецька ОТГ (с. Литвинець, Канівський район, Черкаська область, 19030, ідентифікаційний код юридичної особи в )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

02.05.2019 Канівська міська рада Черкаської області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа - Литвинецька ОТГ, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.05.2019 (надійшла до суду 27.05.2019), просить:

- визнати протиправними дії органів землеустрою Канівського району (в даний час - управління Держгеокадастру) щодо віднесення частини земель ліквідованого КСП «Заповіт Леніна» м. Канів, що входила в План землекористування колгоспу «Заповіт Леніна» м. Канева до об`єднання з сільгоспартіллю «Заповіт Леніна» с. Литвинець у адмінмежі Литвинецької сільської ради;

- зобов`язати управління Держгеокадастру Канівського району внести зміни у формування територій Литвинецької сільської ради та м. Канів відповідно до пункту 1 вимог даного адміністративного позову з врахуванням реальних власників земельних ділянок, які виникли під час приватизації земель колективного господарства (колгосп, радгосп, КСП «Заповіт Леніна» м, Канів);

- зобов`язати відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та третю особу на стороні відповідача - Литвинецьку ОТГ утриматись від вчинення дій, пов`язаних із передачею-прийняттям земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Литвинецької ОТГ.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 № 76 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 580/1461/19 (суддя Кульчицький С.О.). За результатами повторного автоматизованого розподілу справу № 580/961/19 передано судді Трофімовій Л.В.

Судом встановлено, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 заяву Канівської міської ради Черкаської області про забезпечення позову у справі за позовом Канівської міської ради Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа - Литвинецька ОТГ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернуто заявнику без розгляду. Ухвалою від 07.05.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу для усунення недоліків позовної заяви строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

27.05.2019 до суду надійшли документи у порядку усунення недоліків із уточненим адміністративним позовом.

27.05.2019 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить:

- зобов`язати утриматись від виконання розпорядження КМУ № 60-р від 31.01.2018 року щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Литивинецької об`єднаної територіальної громади, розташованої за адресою: 19030, с. Литвинець Канівського району Черкаської області, Код , КОАТУУ , до прийняття рішення судом у даній справі.

- зобов`язати відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, розташоване за адресою: 18008, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131 та третю особу на стороні відповідача - Литвинецьку ОТГ, розташовану за адресою: 19030, с. Литвинець Канівського району Черкаської області, Код , КОАТУУ утриматись від вчинення дій, пов`язаних із передачею-прийняттям земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаної територіальної громади, до прийняття судом рішення у даній справі.

У обґрунтування заяви зазначено, що після виконання розпорядження від 31.01.2018 КМУ № 60-р з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Литвинецькій об`єднаній територіальній громаді невжиття заходів забезпечення позову унеможливить встановлення межі м. Канів згідно існуючого Генерального плану з додатками до нього у майбутньому. У досудовому порядку Канівська міська рада зверталась письмово до першого заступника Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Негоди В.А ОСОБА_1 з проханням провести узгоджувальну нараду з питань встановлення меж міста Канева. Оскільки вирішення зазначеного питання займає час, Канівська міська рада скористалась правом звернення до суду для розв`язання спору, пов`язаного із встановленням межі міста (в майбутньому), на підставі методичних рекомендацій з розробки проекту землеустрою про встановлення або зміну меж населеного пункту.

Вирішуючи подану заяву, суд зазначає про таке.

Забезпечення позову може застосовуватися лише з підстав, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, а не оцінювати «припущення, пов`язані із встановленням меж міста у майбутньому».

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті. Заявником не надано переконливих доводів щодо очевидної протиправності рішень, дій відповідача.

Підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, що покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у адміністративній справі. В ухвалі про забезпечення позову суд наводить мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті. Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Під час розгляду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий вид гарантії забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, у тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.

Подана заява про забезпечення позову має на меті заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області утриматись від виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р у частині передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Литивинецької об`єднаної територіальної громади до прийняття рішення судом у даній справі, проте заявником не надано доказів нечинності акта КМУ.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01.02.2018 доручено забезпечити: формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України; передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок; здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, що є обов`язковими до виконання. Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно частини 1 статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Суд зазначає, що позивачем у обґрунтування заяви про забезпечення позову не наведено обґрунтованих мотивів з яких позивач дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Канівської міської ради.

Позивачем у заяві про забезпечення позову не зазначено конкретні дії та рішення відповідача щодо віднесення частини земель ліквідованого КСП «Заповіт Леніна» м. Канів, що входила в План землекористування колгоспу «Заповіт Леніна» м. Канева до об`єднання з сільгоспартіллю «Заповіт Леніна» с. Литвинець до адмінмеж Литвинецької сільської ради, що потребують оцінки і реагування під час судового контролю.

Досліджуючи зміст поданої заяви про забезпечення позову та додатків до неї, судом не виявлено обставин, що б свідчили про наявність очевидних ознак протиправності дій Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Зазначене свідчить про непропорційність та неспівмірність заявлених заходів забезпечення позову.

Суд дійшов висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову, про які просять заявники, не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись статтями 2, 6-19, 139, 150-154, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Канівської міської ради Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа: Литвинецька ОТГ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова