Справа № 648/715/19
Суддя: Сокирко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/715/19
Провадження № 2-а/648/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 2 Білозерського районного суду Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського - інспектора роти № 4 батальйону УПП у Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Павлюка Миколи Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції м. Херсона про скасування постанови серії НК № 388851 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

5 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до поліцейського - інспектора роти № 4 батальйону УПП у Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Павлюк М.М., третя особа: Управління патрульної поліції м. Херсона про скасування постанови серії НК № 388851 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 14 лютого 2019 року о 19 годині 25 хвилин він, керуючи транспортним засобом марки «Opel» модель «Vectra», номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Полтавській в м. Херсон був зупинений інспектором поліції, який повідомив, що він, ОСОБА_1 , порушив правила дорожнього руху України, а саме п.14.6 «в» - «Обгін заборонено: в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом», та склав постанову, якою визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вважає, що зазначена постанова винесена незаконно, так як в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 122 ч. 2 КпАП України, а тому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення (серія НК № 388851) від 14 лютого 2019 року.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив в задоволенні позову відмовити у зв`язку з тим, що постанова серії НК № 388851 від 14 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 о 19 годині 25 хвилин 14 лютого 2019 року, керуючи транспортним засобом марки «Opel» модель «Vectra», номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Полтавській в м.Херсон, був зупинений інспектором роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП лейтенантом поліції Павлюком М.М.

Відповідно до постанови інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП лейтенанта поліції Павлюка М.М., Бешбаєва І.Н. 14 лютого 2019 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 14.6 «В» Правил дорожнього руху, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Так, із тексту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (НК № 388851) вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel» модель «Vectra», номерний знак НОМЕР_1 14 лютого 2019 року рухаючись по вул. Полтавська в м. Херсон, здійснив обгін по пішохідному переходу, чим порушив п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху України обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом Відповідно до ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статею 9 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини друга статті 122 КпАП України). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КпАП України.

Так, ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Стаття 251 КпАП України передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КпАП України, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, не містить надана суду постанова і посилання на дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення, а також тне вказано марка та тип транспортного засобу якому позивач не надав перевагу в русі та особа, яка ним керувала.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України не надав заперечення проти позову та докази правомірності свого рішення, так на підставі наявних доказів суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення так як його вина не доведена належними доказами.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення. Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись статтями 6, 9, 10, 19, 20, 74, 77, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського - інспектора роти № 4 батальйону УПП у Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Павлюка Миколи Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції м. Херсона про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову серії НК № 388851 від 14 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн - закрити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Сокирко Л.М.