Справа № 460/3129/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2019 року м. Рівне №460/3129/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 .,

відповідача: представник Голос С.М.,

свідків: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області (далі відповідач), про визнання протиправними та скасування постанов відповідача про накладення штрафу від 28.08.2018 № РВ 192/1338/000338/МГ-ФС, № РВ 192/1338/000339/ІП- НОМЕР_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 03.08.2018 по 06.08.2018 відповідачем проведене інспекційне відвідування, за результатами якого складений акт інспекційного відвідування від 06.08.2018 № РВ 192/1338/АВ, припис про усунення виявлених порушень № РВ 192/1338/АВ/П та 28.08.2018 прийняті спірні постанови про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про працю. Позивач не погоджується з вказаними вище постановами, уважає їх протиправними та такими, що належать до скасування, з наступних підстав. Так, із змісту спірної постанови № РВ 192/1338/000338/МГ-ФС слідує, що підставою для її винесення слугувало порушення позивачем, на думку посадових осіб відповідача, вимог ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), ст. 33 Закону України «Про оплату праці», оскільки згідно з відомостями про нарахування заробітної плати за період січень-грудень 2017 року, працівнику ОСОБА_3 не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної палати, а із змісту спірної постанови № РВ 192/1338/000339/ІП-ФС вбачається, що підставою для її винесення слугувало порушення позивачем ч. 4 ст. 115 КЗпП, стаття 21 Закону України «Про відпустки», що виразилось у несвоєчасній виплаті відпускних за червень 2017 та липень 2018 року. Позивач стверджує, що нарахування та виплата індексації заробітної плати вказаним працівникам протягом 2017 року проводились ним своєчасно та в повному обсязі, а не відображення у розрахунково-платіжних відомостях працівників окремою графою суми індексації обумовлене тим, що позивач по виплаті індексації вів окрему відомість, а відтак відсутнє порушення в розумінні вимог ч.6 ст.95 КЗпП та ст.33 Закону України «Про оплату праці», за які застосовується відповідальність, передбачена абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП. Крім того, позивач зазначив, що відпускні працівнику ОСОБА_3 були виплачені за декілька днів до початку відпустки, що підтверджується відомостями на виплату грошей, видатковими касовими ордерам. Також, про те, що індексація та відпускні виплачувались вчасно може підтвердити безпосередньо працівник ОСОБА_3 Водночас, позивач звертає увагу на порушення відповідачем порядку прийняття припису та постанов. З наведених підстав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Свої заперечення обґрунтував тим, що відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області № 704 від 02.08.2018 та направлення Управління на проведення інспекційного відвідування № 654-Н/09-27 від 02.08.2018. В ході проведення інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем вимог ч.6 ст.95 КЗпП, ст.33 Закону України «Про оплату праці», яке полягає у не нарахуванні та не виплаті протягом 2017 року індексації заробітної плати працівнику та ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки», що виразилось у виплаті відпускних працівнику із порушенням триденного строку. Твердження позивача про те, що індексація заробітної плати у 2017 році вказаним працівниками виплачувалась, та про вчасність виплати відпускних, відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки на момент проведення контрольного заходу позивачем не було надано відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин. Щодо дотримання порядку прийняття припису, то такий порядок відповідачем не порушений. Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якій зауважив, що позивач не надав всіх документів під час інспекційного відвідування у зв`язку із тим, що таких документів відповідач не вимагав. Разом з тим, всі документи, які спростовують встановлені порушення були надані відповідачу разом із зауваженнями до акту інспекційного відвідування, однак останній не взяв їх до уваги. А посилання відповідача на відсутність доказів по сплаті єдиного внеску, є безпідставними, оскільки перевірка сплати ЄСВ не входить до компетенції відповідача.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в яких заперечує проти доводів позивача, викладених у відповіді на відзив.

19.12.2018 позов надійшов до суду.

Одночасно із позовом подано заяву про забезпечення позову.

20.12.2018 ухвалою суду в забезпеченні позову відмовлено.

22.12.2018 ухвалою суду відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

31.01.2019 ухвалою суду призначено наступне судове засідання.

11.03.2019 ухвалою суду призначено наступне судове засідання.

03.04.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання позивача, розгляд справи відкладено.

10.05.2019 ухвалою суду призначено наступне судове засідання.

14.05.2019 від позивача надійшла заява про виклик свідка та заява про допит позивача як свідка.

15.05.2019 ухвалою суду наведені вище заяви позивача задоволено.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у позові, відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав аргументи, викладені у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Додатково зазначив, що повідомлення про розгляд справи позивачу направлявся на його адресу поштовим рекомендованим відправленням з повідомленням, однак, конверт повернувся із зазначенням причин «не вручено з інших причин». Тобто, фактично позивач дійсно не знав про розгляд його справи, однак це сталося не з вини відповідача. Докази на підтвердження вказаного у відповідача є, однак не долучались до матеріалів справи. Просив суд оголосили перерву з метою подання цих доказів.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати в судовому засіданні судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про оголошення перерви з підстав, визначених ч.3, 4 ст. 79 КАС України та з урахуванням того, що у відповідача, з часу отримання ухвали суду про відкриття провадження у даній справі по 27.05.2019, було достатньо часу для подання всіх доказів на обґрунтування своїх заперечень.

Допитаний в якості свідка позивач суду зазначив, що 03.08.2018 до нього підійшли інспектори відповідача, пред`явили направлення на інспекційне відвідування та поросили підготувати документи щодо прийняття працівника на роботу та документи про виплату йому заробітної плати. Це був день тижня п`ятниця, а документи позивач мав надати на понеділок. В понеділок зранку нею були надані відповідачу запитувані документи, а вже ближче до вечора їй подзвонили і сказали прийти до відповідача. Коли вона прийшла, то їй надали документи на ознайомлення. Після ознайомлення, позивач не погодився із встановленими порушеннями та відмовився підписувати акт інспекційного відвідування. Вдома позивач ознайомився із чинним законодавством та з метою уникнення непорозумінь, зібрав всі документи з приводу виплати заробітної плати та відпускних ОСОБА_3 10.08.2018 позивач отримав одним конвертом два примірники акту інспекційного відвідування, припис про усунення виявлених порушень. Один примірник акту позивач із зауваженнями підписав та направив на адресу відповідача. Потім, у визначений законом строк 13.08.2018 позивач направив зауваження до акту інспекційного відвідування разом із копіями всіх бухгалтерських документів, які велись стосовно виплати індексації ОСОБА_3 впродовж 2017 року та завчасну виплату останній відпускних за червень 2017, липень 2018 року. Також було подано скаргу на припис. Повідомлення про розгляд її справи позивач не отримував, всі податки сплачувались ним вчасно. 03.10.2018 позивач отримав лист про результати розгляду справи, який датовано 30 серпня 2018 року. До нього було додано дві постанови про накладення штрафу від 28.08.2018.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона працює продавцем-консультантом у позивача. Заробітна плата виплачується їй 2 рази на місяць. У 2017 році їй виплачувалась індексація, точної суми не пам`ятає, але це було щось трохи більше як 60грн. на місяць. Кошти отримувала готівкою на підстави видаткових касових ордерів, також розписувалась із відомостями про нарахування заробітної плати, відомостями на виплату індексації. В червні 2017 перебувала у відпустці, і кошти їй були виплачені за декілька днів до її початку. Так само було і в липні 2018 року. Заробітна плата виплачувалась їй вчасно і в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, свідків, дослідивши подані суду письмові докази, суд виходить з наступного.

Обставини справи:

Управлінням Держпраці у Рівненській області згідно з наказом № 704 від 02.08.2018 «Про інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 », направлення від 02.08.2018 № 654-Н/09-27 здійснений контроль за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування позивача (а. с. 78-79).

За результатами інспекційного відвідування, управлінням Держпраці у Рівненській області в особі інспекторів праці складений акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 06.08.2018 № РВ192/1338/АВ (а.с.15-22).

Відповідно до висновків розділу ІІІ зазначеного акту інспекційного відвідування, посадовими особами відповідача виявлені ознаки порушення законодавства про працю позивачем, а саме: 1. В порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 ЗУ № 108, ФОП ОСОБА_1 індексацію заробітної плати не проводить. Так, відповідно до відомості нарахування та виплати заробітної плати за період з січня 2017 по грудень 2017, розмір посадового окладу працівниці ОСОБА_4 .Ю ОСОБА_5 встановлений в січні 2017 року залишався без змін до 31 грудня 2017 року. Про те, індексація заробітної плати ОСОБА_4 . ОСОБА_6 починаючи з червня 2017 року не проводилася. Так не нарахована та не виплачена індексація заробітної плати: червень 2017р., липень, серпень 2017р., вересень 2017р., жовтень 2017р., листопад 2017р., грудень 2017р.; 2. В порушення вимог ч.4ст. 115 КЗпП України, та ст. 21 ЗУ № 504, заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачувалась не за три дні до початку відпустки. Відповідно до наказу від 02.06.2017р № 2, ОСОБА_3 була надана щорічна основна відпустка з 06 червня 2017 року по 29 червень 2017 року, проте, відповідно до відомості нарахування та виплати заробітної плати за червень 2017 року, кошти за відпустку та заробітну плату за червень 2017 були виплачені лише 30.06.2017 року. Згідно з наказом від 02.06.2018 року № 3, ОСОБА_3 надана відпустка з 04 липня 2018 року по 27 липня 2018 року, проте, згідно з відомостями нарахування та виплати заробітної плати за липень 2018 року кошти за відпустку та заробітну плату за липень 2018 року ОСОБА_3 були виплачені 30.07.2018 року.

06.08.2018 відповідачем складений протокол про адміністративне правопорушення № РВ 192/1338/АВ/П/ПТ, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 31)

06.08.2018 відповідачем винесений припис про усунення виявлених порушень № РВ 192/1338/АВ/П, яким зобов`язано позивача усунути виявлені в ході відвідування порушення у строк до 17.08.2018 (а. с. 33-34).

Позивач не погодився із зазначеним актом та 13.08.2018 подав заперечення на акт інспекційного відвідування до яких долучив: відомість нарахування індексації за період січень-грудень 2017 року на 3 аркушах; відомості по виплаті всіх грошей (аванс, зарплата, індексація і відпускні) та всі видаткові касові ордери (аванс, зарплата, індексація і відпускні) за 2017 рік (на 62 аркушах); відомості по виплаті всіх грошей (аванс, зарплата, відпускні) та видаткові касові ордери (аванс, зарплата, відпускні)за 2018 рік на 28 аркушах (а. с. 27-28, 35-45).

21.08.2018 позивач подав до відповідача скаргу на припис про усунення виявлених порушень (а. с. 29).

28.08.2018 відповідачем винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ 192/1338/000338/МГ-ФС за порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», якою до позивача застосований штраф у сумі 37230грн на підставі абз. 4 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Цього ж числа відповідачем винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ 192/1338/000339/ІП-ФС за порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки», якою до позивача застосований штраф у сумі 3723грн на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 877).

Визначення терміну «державний нагляд (контроль)», встановлення видів нагляду (контролю) наведені у ч.1 ст.1 Закону №877, а саме: державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Коло суб`єктів, які здійснюють такий нагляд (контроль) встановлені ст.2 Закону № 877, зокрема, ч. 4, 5 вказаної статті передбачено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Із аналізу вказаних правових норм слідує, що встановлене законом коло суб`єктів здійснює державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності шляхом планових та позапланових заходів, формами яких є перевірки, ревізії, огляди, обстеження та інші форми, визначені законом.

16.05.2017 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №295).

Відповідно до пунктів 2, 3 вказаного Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.9 Порядку № 295, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Згідно з п.11 Порядку № 295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема, ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги.

Пунктами 19, 20, 21 Порядку №295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акту залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №295, припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Крім того, згідно положень п. 26 вказаного Порядку, у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акту і припису, акт та припис складаються у трьох примірниках.

Два примірники акту і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками справи, що позивач відмовився від підписання акту інспекційного відвідування та дотримався вимог п. 26 Порядку № 295.

З врахуванням наведеного, доводи позивача про те, що відповідач протиправно склав 06.08.2018 припис одночасно із актом інспекційного відвідування, є неприйнятними з огляду на неправильне трактування норм чинного законодавства, зокрема пункту 26 Порядку № 295.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» встановлений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509).

Відповідно до п.2 Порядку №509, штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акту про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Згідно з п. 3 Порядку № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п. 6 Порядку № 509).

Пунктом 7 Порядку № 509 встановлено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За змістом пункту 8 Порядку №509, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Крім того, за приписами п.10 Порядку №509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що повідомлення про розгляд справи позивач не отримував. Однак, наведене ще не свідчить про порушення права позивача на належний захист. Так, у суду відсутні обґрунтовані сумніви у тому, що відповідач не виконав приписи щодо належного повідомлення позивача про розгляд його справи скільки є наявні докази направлення повідомлення позивачу рекомендованим листом з повідомленням і таке повідомлення повернулось на адресу відповідача як не вручене з інших причин. При цьому, в судовому засіданні у відповідача ці докази були наявні, однак це були лише копії, належним чином не завірені. А так як відповідач не подав їх до матеріалів справи у строки, визначені процесуальним законодавством, та такі докази не були завірені належним чином, то у суду були відсутні правові підстави долучати їх до справи. Отже, повідомлення позивачу не вручене не з вини відповідача.

В той же час, судом також встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № РВ 192/1338/АВ/П/ПТ, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 41 КУпАП був предметом розгляду Рівненського районного суду Рівненської області.

Обставини з приводу встановлених в ході інспекційного відвідування правопорушення, зазначені у вищенаведеному протоколі, є ідентичними, що і у спірних постановах відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.08.2018 за №№ РВ 192/1338/000338/МГ-ФС; РВ 192/1338/000339/ІП-ФС.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.11.2018 у справі № 570/4046/18 (номер провадження 3/570/1596/2018) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Із змісту наведеної постанови вбачається, що судом встановлені всі обставини виявленого в ході інспекційного відвідування правопорушення стосовно позивача за ч. 6 ст. 95, ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. 21 Закону України «Про відпустки».

Рішення суду набрало законної сили 16.11.2018 (а. с. 30).

За правилами ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, спірні постанови відповідача є протиправними, а тому належать до скасування.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762грн. згідно з квитанцією від 18.12.2018 № 0.0..1, оригінал якої знаходяться в матеріалах адміністративної справи, підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28 серпня 2018 року № РВ 192/1338/000338/МГ-ФС та № РВ 192/1338/000339/ІП-ФС в повному обсязі.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Рівненській області судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Управління Держпраці у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Лермонтова, 7, ).

Повний текст рішення складений 29 травня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.