Справа № 540/2133/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2133/18
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо незарахування до його стажу трудової діяльності періоди: з 12.01.1979 - 15.11.1979 р.р., з 01.05.1993 - 30.06.1996 р.р., з 01.01.1997 - 31.03.1997 р.р., з 01.02.2018 р.- 12.03.2018 р.;

- зобов`язати зарахувати до страхового стажу вказані періоди трудової діяльності;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії, відповідно до наявного страхового стажу, починаючи з дня виникнення права на пенсію, а саме: з 13.03.2018р. та виплатити нараховану пенсію за минулий час з урахуванням фактично виплаченої.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідач при призначенні пенсії не зарахував до його страхового стажу трудову діяльність в Нижньосірогозькій будівельній компанії, покликаючись на те, що записи про даний період роботи (29.07.1993 р.) внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка була затверджена через чотирнадцять років після внесення цих записів. Далі, зазначає, що відповідач повинен був, у випадку наявності в трудовій книжці неправильних чи неточних записів про періоди роботи, прийняти, для підтвердження трудового стажу, дані з інших джерел, зокрема інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Водночас органом Пенсійного фонду проявлена бездіяльність та протиправно не зараховано до його страхового стажу певні періоди трудової діяльності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, позов ОСОБА_1 задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що пенсійним органом не надано належних доказів у підтвердження правомірності неврахування вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу.

Між іншим, на думку суду першої інстанції, системно - логічний аналіз законодавства, що регулює призначення пенсійних виплат, свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а тому при наявності відповідних в неї відомостей щодо періодів роботи, у відповідача є обов`язок їх зарахувати до стажу. За недотримання правил ведення трудової книжки, як зазначив суд першої інстанції, негативні наслідки наступають до особи, яка відповідає за це, а не до позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погоджуючись з рішенням суду, ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, пенсійний орган зазначив, що суд першої інстанції приймаючи рішення у справі неврахував, що причиною незарахування періоду роботи позивача в Нижньосірогозькій будівельній компанії з 12.01.1979 року по 15.11.1979 року, стало неякісне нанесення відбитку печатки підприємства в записах №5-6 трудової книжки, а також відсутність в архівному відділі Нижньосірогозької РДА Херсонської області інформації про стаж роботи та отриману заробітну плату особи за відповідний період.

Період роботи на ЧММП «Галс» (ПП «Галс і Ко») з 10.05.1993 року по 30.06.1996 року та з 01.01.1997 року по 02.04.1997 року невраховано, з причини відсутності у трудовій книжці записів про звільнення позивача з ЧММП «Галс» та прийняття його на роботу до ПП «Галс і Ко», а надана даним підприємством довідка містить розбіжності з даними трудової книжки у датах та номерах наказів про переведення особи та реорганізацію підприємства.

Також зазначив, що період роботи з 01.02.2018 року по 12.03.2018 року тимчасово невраховано з причин відсутності інформації про сплату страхових внесків за відповідний період.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що доводи викладені апелянтом в скарзі є безпідставними, у зв`язку з чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у період з 12.01.1979 року по 15.11.1979 року ОСОБА_1 працював будівельником в Нижньосірогозькій будівельній компанії.

У період з 10.05.1993 року по 11.03.2002 року займав посаду директора в ЧММП «Галс», яке в подальшому було реорганізовано в ПП «Галс і Ко».

З 24.09.1996 року по даний час є фізичною особою - підприємцем.

22 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав до Пенсійного фонду заяву про призначення пенсії за віком та необхідний пакет документів.

06 липня 2018 року позивач звернувся до Херсонського ОУПФУ Херсонської області із заявою, в якій, просив повідомити його про прийняте рішення за результатами розгляду поданої заяви, а також про періоди страхового стажу, які викликають сумніви щодо їх достовірності.

Листом від 17.08.2018 року ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 , що не враховано до його страхового стажу періоди роботи в Нижньосірогозькій будівельній компанії, а також в ЧММП «Галс» (правонаступник ПП «Галс і Ко»), з причин неякісного нанесення відбитку печатки підприємства на записах №5-6 трудової книжки, відсутності записів про звільнення позивача з ЧММП «Галс» та прийняття його на роботу до ПП «Галс і Ко», виявлення розбіжностей у даних наданої довідки з даними трудової книжки, відсутність в архівних установах документів для перевірки такої інформації, а також відсутність інформації про сплату заявником страхових внесків.

На думку позивача, така бездіяльність є протиправною, що стало підставою його звернення до суду з відповідним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та правова позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів учасників справи та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закону № 1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна норма викладена у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Отже, положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній або неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерством соціального захисту України №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.4 розділу II Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження)

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка позивача містить записи №5,6, згідно яких 12.01.1979 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до Нижньосірогозькій будівельній компанії на посаду будівельника, та 15.11.1979 року звільнений з посади за заявою.

Згідно записів №24,25,26 трудової книжки вбачається, що 10.05.1993 року його призначено на посаду директора ЧММП «Галс», 10.02.1997 року на посаду директора ПП «Галс і Ко» (у зв`язку з реорганізацією ЧММП «Галс»), 11.03.2002 року звільнено з ПП «Галс і Ко» за власним бажанням.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що внесені записи не містять перекреслень, виправлень чи дописок, останні розміщені послідовно по хронології, написані акуратно, та завірені підписом керівника підприємства та печаткою підприємства, а отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З приводку доводів апелянта, про відсутність у трудовій книжці записів про звільнення позивача з ЧММП «Галс» та прийняття його на роботу до ПП «Галс і Ко», наявність розбіжностей у довідці наданій позивачем з даними трудової книжки у датах та номерах наказів про переведення особи та реорганізацію підприємства, колегія суддів зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини відповідальної особи підприємства, не може бути підставою для позбавлення такого працівника права на зарахування до його страхового стажу відповідних періодів роботи.

Водночас колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.02.2018 року по 12.03.2018 року, з огляду на наступне.

Як правильно зазначив апелянт, судом першої інстанції неправильно розтлумачені приписи п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22), а саме, невірно оцінені обставини звернення позивача за призначення пенсії (22.02.2018 р.) та дати її призначення.

Так, згідно п. 4.3 Порядку №22 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Враховуючи, що заяву про призначення пенсії було подано позивачем у лютому 2018 року, підстави для зарахування до його страхового стажу період трудової діяльності з 01.02.2018 року по 12.03.2018 року відсутні.

Отже, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 01.02.2018р. -12.03.2018 р., та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу вказаний вище період, слід відмовити.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що виразилося у неправильному тлумаченні закону.

Оскільки, в частині позивних вимог судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, є підстави для його скасування в даній частині.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться, зокрема, справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення перерахунку, одержання пенсійних виплат.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області скасувати в частині визнання протиправної бездіяльності та в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу період трудової діяльності з 01.02.2018 року по 12.03.2018 року, відмовивши у задоволенні цієї частини позову.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.05.2019 року.