Справа № 554/6586/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р.Справа № 554/6586/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 29.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Січиокно Т.О., м. Полтава по справі № 554/6586/16-а

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про зобов`язання здійснити перерахунок та поновлення виплати пенсії,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із адміністративним позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просили суд: зобов`язати відповідача перерахувати та поновити виплату їм пенсії за віком згідно чинного законодавства, як непрацюючим пенсіонерам із 07.10.2009 року.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.09.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено повністю.

Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно чинного законодавства, як непрацюючому пенсіонеру та з надбавкою як дитині війни, із 07.10.2009 року.

Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та поновити виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, згідно чинного законодавства, як непрацюючому пенсіонеру, із 07.10.2009 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2016 року апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.09.2016р. по справі № 554/6586/16-а за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання здійснити перерахунок та поновлення виплати пенсії повернуто відповідачу.

09.01.2019 року у порядку ст. 383 КАСУ представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати протиправними дії начальника Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Кадушкіної Т.В. щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконання постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 05.09.2016 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29.01.2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання протиправними дій начальника Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, поданої у порядку ст. 383 КАСУ.

Не погодившись із вказаною ухвалою, представником позивачів ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на її протиправність, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 29.01.2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені в порядку ст. 383 КАСУ вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Вказує, що пенсійним органом в порушення вимог чинного законодавства не здійснено перерахунок розміру пенсій за віком позивачів на виконання рішення суду. Просить захистити їх права, задовольнивши заяву в порядку ст.383 КАС України, оскільки контроль за виконанням судового рішення покладено саме на суд.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2018 року на адресу представника позивачів ОСОБА_3 . надійшов лист за № 1004 ІБ-14/2 від 22.12.2018 року, за підписом голови комісії з припинення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області Кадушкіної Т.В., яким повідомлено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 05.09.2016 року, 18.04.2017 року було проведено перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , згідно чинного законодавства, як непрацюючому пенсіонеру та з надбавкою дитині війни, із 07.10.2009 року. Доплату по судовому рішенню з 07.10.2009 року у загальній сумі 275184, 41 грн. було перераховано на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» 05.05.2017 року разом з пенсією за травень 2017 року (у розмірі 3030,45 грн.). В подальшому вказана сума пенсії у розмірі 3030, 45 грн. перераховується щомісячно.

ОСОБА_2 з 06.02.2017 року було проведено перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком, згідно чинного законодавства, як непрацюючому пенсіонеру із 07.10.2009 року. Доплату по судовому рішенню з 07.10.2009 року у загальній сумі 62465, 57 грн. було перераховано на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» 05.03.2017 року разом з пенсією за березень 2017 року. В подальшому вказана сума пенсії у розмірі 674, 99 грн. перераховується щомісячно (а.с. 84).

Зазначивши, що вказаним листом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії, їх представник звернувся до суду із даною заявою в порядку ст.383 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання протиправними дій начальника Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, поданої у порядку ст. 383 КАСУ, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під підставою адміністративного позову слід розуміти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доводить факт порушення своїх прав, або ймовірність порушення нормативним актом прав у майбутньому.

При цьому, незалежно від підстав позову, визначених позивачем, адміністративні суди перевіряють коло обставин, що можуть слугувати підставами позову, з одного боку - для встановлення обов`язку вчинити певну дію (наявності права на прийняття рішення), з іншого - на доведення правової заінтересованості особи у виконанні цього обов`язку саме на її користь.

Слід зазначити, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною третьою статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Судом встановлено, що звертаючись із заявою у порядку ст. 383 КАСУ представник позивачів вказав на те, що відповідачем на виконання постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 05.09.2016 року не здійснено перерахунок розміру пенсій за віком позивачів згідно чинного законодавства. В обгрунтування своїх дій управлінням повідомлено, що судом не зобов`язано здійснювати перерахунок розміру пенсій в подальшому, тобто після 07.10.2009 р.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2016 року відповідачем було проведено перерахунок та поновлено виплати пенсії позивачам за віком.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що конкретний розмір пенсії судом в межах розгляду даної справи не встановлювався і не перевірявся, підстави для проведення перерахунку у цьому конкретному розмірі судовим рішенням не вирішувалося.

Таким чином, доводи зазначені у заяві ОСОБА_3 щодо не здійснення пенсійним органом перерахунку поновленої пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не можуть бути підставою для надання судом судження з цього приводу в розумінні ст.ст. 5, 9 КАС України.

Отже, колегія суддів вважає, що незгода з бездіяльністю пенсійного органу щодо непроведення перерахунку поновленої пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" фактично є новими позовними вимогами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що представник позивачів, звертаючись до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, обрав неналежний спосіб захисту порушених прав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у разі незрозумілості судового рішення суду першої інстанції (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню, позивачі мають право звернутися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

Виходячи із системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`ясненою може бути постанова чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у разі не згоди позивачів із судовим рішенням суду першої інстанції вони мають право оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання протиправними дій начальника Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, поданої у порядку ст. 383 КАСУ.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 29.01.2019 року по справі № 554/6586/16-а залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 27.05.2019 року