Справа № 505/4149/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 505/4149/18
Головуючий в 1 інстанції: Вергопуло А.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора третього батальйону п`ятої роти УПП НП в місті Києві рядового поліції Ничик Олександра Олександровича, 3-ї особи Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до інспектора третього батальйону п`ятої роти УПП НП в м. Києві рядового поліції Ничик О.О., 3-ї особи УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №792082 від 14.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора ПП є неправомірною, оскільки була прийнята з грубими порушенням процесуальних норм законодавства.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності - протиправними. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №792082 від 14.12.2018 року, а справу закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції 08.02.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2019 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

14.12.2019 року інспектором 3-го батальйону 5-ї роти УПП НП в місті Києві рядовим поліції Ничик О.О. прийнято постанову серії ЕАВ №792082 про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 14.12.2018 року о 03:46 год., по вулиці Зодчих у м. Києві, водій - ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21110» д.н. НОМЕР_1 , нібито їхав з вимкненою (т.б. несправною) лампою габаритів задньої лівої фари, чим порушив вимоги п.п.31.6.б ПДР, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим, був притягнутий до адміністративної відповідальності та у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Не погоджуюсь із вказаною постановою інспектора ПП, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірної постанови відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, ч.2 ст.222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу

Згідно із приписами ч.ч.1,3,6,9,10 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

А згідно приписів ч.1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно із приписами п.4 «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Як передбачено ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п 31.6б Правил дорожнього руху, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно ч.1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та пояснень позивача, 14.12.2018 року о 03:46 год. позивач дійсно рухався по вулиці Зодчих у м. Києві, на якій його і було зупинено інспектором патрульної поліції, який, в свою чергу, перевіривши документи попросив зачекати декілька хвилин.

Далі, інспектор повернувся до автомобіля позивача та без будь-яких пояснень вручив йому спірну постанову серії ЕАВ №792082 від 14.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП, т.б. рух транспортного засобу, у якого у темну пору доби не горить лампа заднього лівого габаритного ліхтаря.

З даної події позивач намагався надати пояснення, що дане порушення він не міг здійснити у зв`язку із тим, перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу, видимих несправностей не виявив, задні габарити горіли з обох боків. Також під час руху він стежив за технічним станом автомобіля у дорозі, під час зупинок несправностей не було. Після ж зупинки та під час складання спірної постанови він вийшов зі свого автомобіля та теж не виявив жодних несправностей, тб. лівий задній габаритний вогонь працював, що підтверджується наданим позивачем відеозаписом.

Крім того, як вбачається з пояснень позивача, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не роз`яснив йому його права, передбачені ст.268 КУпАП, не дав можливості надати усні або письмові пояснення, а також скористатись правовою допомогою адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, як інспектор ПП, так і Департамент патрульної поліції дані обставини фактично заперечують, однак будь-яких вагомих та належних доказів на спростування такої позиції, останні ні під час розгляду справи судом 1-ї інстанції, ні під час розгляду справи апеляційним судом, не надали.

Відсутні будь-які докази і в матеріалах справи, як і відсутня в них будь-яка фіксація (т.б. фото-, кіно- або відеозйомка) самого факту нібито вчинення позивачем оскаржуваного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з положеннями КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Отже, враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише тільки за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і беззаперечними доказами.

Крім того, ще слід зазначити й про те, що приписами ч.2 ст.77 КАС України чітко визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт порушення позивачем вимог п.п.31.6.б ПДР, а тому відповідно, факт скоєння ним оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, в зв`язку із чим, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, оскаржувана постанова дійсно підлягає скасуванню, як протиправна.

Однак, разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду 1-ї інстанції стосовно стягнення з відповідача судового збору.

До такого висновку судова колегія проходить з наступних підстав.

Так, Законом України «Про судовий збір» визначено коло вимог і осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, проте цей перелік не є вичерпним. Питання справляння судового збору, крім Закону України «Про судовий збір», регулюється іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 4 ст.288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Пункт 3 ч.1 ст.288 КУпАП визначає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення (постанову іншого органу (посадової особи)) про накладення адміністративного стягнення, постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зафіксоване в автоматичному режимі) може бути оскаржено до вищого органу (до вищої за посадою особи) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У цьому випадку необхідно виходити з того, що приписи ч.4 ст.288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України про судовий збір.

Таким чином, розгляд позовної заяви на постанову про адміністративне правопорушення проводиться з урахуванням положень ст.ст.287,288 КпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. Норми ж Закону України «Про судовий збір» не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про адміністративне правопорушення, а отже і за подання апеляційної/касаційної скарги.

У зв`язку з вказаним, на всіх стадіях судового провадження, за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», сплаті не підлягає.

Слід вказати, що аналогічної правової позиції з цього питання дотримується Верховний суд, зокрема в своїх постановах від 20.02.2018р. по справі №165/1698/16-а (ЄДРСРУ №72364520), від 13.03.2018р. по справі №444/346/17 (ЄДРСРУ №72696442) та від 15.03.2018р. по справі №461/4269/17 (ЄДРСРУ 72790761).

Згідно п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

А відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції було частково порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що висновки суду частково не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції в частині стягнення судових витрат з відповідача.

В іншій же частині судом першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права допущено не було, вірно встановлено фактичні обставини справи та надано їм належної правової оцінки, а тому, відповідно, оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,316,317,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2019 року в частині стягнення з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судового збору в сумі 704,80 грн. - скасувати.

В іншій частині рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 28.05.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук