Справа № 804/5944/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа №804/5944/13-а

адміністративне провадження №К/9901/5712/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 (суддя - Юрков Е.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 (судді: Олефіренко Н.А. (головуючий), Білак С.В., Шальєва В.А.) у справі №804/5944/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтер Транс Комплект» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтер Транс Комплект» (далі - позивач, ТОВ «Торговий дім Інтер Транс Комплект») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.04.2013 №; визнання протиправними дії Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо корегування в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» задекларованих податкових зобов`язань в сумі 467 563,10 грн та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 467 563,10 грн; зобов`язання відповідача відновити в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих на підставі відповідних податкових накладних.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час перевірки контролюючому органу надано всі документи на підтвердження здійснення фінансово-господарської діяльності позивача з контрагентом, тому є безпідставними висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому таке рішення винесене без урахування фактичних обставин справи та в порушення приписів податкового законодавства, а також протиправне здійснення корегування в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» задекларованих податкових зобов`язань в сумі 467 563,10 грн та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 467 563,10 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.04.2013 №; визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо корегування в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» задекларованих податкових зобов`язань в сумі 467 563,10 грн та податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 467 563,10 грн здійснених за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» згідно акту від 29.03.2013 за № 1957/22-710/32405583; зобов`язано Державну податкову інспекцію в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відновити в АІС «Перелік платників податків за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих на підставі відповідних податкових накладних.

4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що проведені господарські операції є цілком прозорими та фактично здійсненими, мають реальний цикл походження товару, у повному обсязі підтверджений необхідними бухгалтерськими документами, які відповідають чинному законодавству України, товари використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, з метою отримання економічної вигоди та прибутку, що фактично і досягнуто, мали як базу так і об`єкт оподаткування податком на додану вартість, що свідчить про те, що позивачем в повній мірі документально підтверджено реальність виконання правочинів позивача з контрагентами. Крім того, суд першої інстанції вказав, що відповідачем при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення було порушено норми п.86.9 ст.86 Податкової кодексу України, згідно якої податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального законодавства не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду у кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та залишаючи його без змін, виходив виключно з того, що оскільки перевірка позивача в межах спірних правовідносин призначена на підставі постави слідчого відповідно до кримінально-процесуального закону, відповідач не мав підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Торговий дім Інтер Транс Комплект».

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Уповноваженими особами контролюючого органу проведено документальну виїзну перевірку ТОВ «Торговий дім «ІнтерТрансКомплект» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів їх реальності та повноти відображення в обліку з питання правових відносин з платниками податків: ТОВ «Ліга» (); ТОВ «Матадор» (); ТОВ «Техніка» (); ТОВ «АТМ» (); ТОВ «Галактіка М» (); ТОВ «Супутник» (); ТОВ «Старт Д» (); ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» (); ПП «Мегіур» (); ТОВ «Шоковита» (); ПП «Екоскан Сервіс» (); ТОВ «Ангстрем Континенталь» (); ТОВ «ВК Віконні системи» (); ТОВ «Лігран» (); ТОВ «Дидактика» (); ТОВ «Ривс» (); ТОВ «Феріт Д» () за період з 01.01.2010 по 30.01.2013, про що складено акт від 29.03.2013 року №1957/22-710/32405583, якою встановлено порушення позивачем ст. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями у зв`язку з придбанням товарів/послуг у ТОВ «ВК Віконні системи» (), ТОВ «Матадор» (), ТОВ «Ліга» (код за ); при отриманні інших матеріалів, які підтверджують дані обліку суб`єкта господарювання, який перевіряється керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної невиїзної або позапланової перевірки відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України; встановлені порушення пп.138.1.1 п. 138.1, п.138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підлягає донарахуванню податок на прибуток підприємства в сумі 512842,46 грн., в т.ч. за 4 кв. 2011 рік на 251861,50 грн., за 1 кв. 2012 рік на 206375,92 грн., за 2кв. 2012 рік на 23276,82 грн., за 3 кв. 2012 рік на 31328,22 грн.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2013 року № про збільшення позивачу податкових зобов`язань з податку на прибуток в розмірі 643 365,00 грн, в тому числі податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 512 842,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій на суму 130 523,00 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на те, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки здійсненого відповідачем аналізу фінансово-господарської діяльності, з якого вбачається проведення позивачем транзитних потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання.

9. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу контролюючого органу до суду касаційної інстанції не надано.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Пункт 86.9 статті 86.

У разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

10.3. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.4. Пункт198.6 статті198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

11. Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції, виходили з того, що перевірка позивача в межах спірних правовідносин призначена та проведена на підставі постави слідчого відповідно до кримінально-процесуального закону, відповідно до положення пункту 86.9 статті 86 ПК України, відповідач не мав підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду у кримінальному провадженні.

13. Однак, такий висновок судів зроблений із помилковим застосуванням пункту 86.9 ст. 86 ПК, у редакції, яка діяла до внесення змін Законом України від 20.11.2012 №5503, та зміст якої передбачав заборону прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами перевірки, призначеної відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 ст. 78 ПК, відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Разом з тим, заборона прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами перевірки, призначеної відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 ст. 78 ПК, поширюється виключно на випадки, коли кримінальне провадження порушено відносно посадових осіб платника податків, щодо якого призначена перевірка, а предметом кримінального провадження є податки та/або збори.

14. Висновки судів попередніх інстанцій щодо безпідставності прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки відсутні відомості про набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі, в рамках якої було призначено перевірку позивача суперечить нормам податкового законодавства, зважаючи на те, що обмеження у прийнятті податкового повідомлення - рішення, що визначено п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, стосується виключно платника податків (юридичної особи або фізичної особи - підприємця), відносно посадових осіб якого розслідується кримінальне правопорушення.

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що перевірку позивача призначено на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням постанови старшого слідчого з ОВС ГСУ ДПС України Борисенка В.М. від 31 січня 2013 року «Про призначення позапланової документальної перевірки», з метою забезпечення ефективного та якісного проведення перевірки ТОВ «Агросистем» () з питань взаємовідносин із ТОВ «Ферріт Д», ПП «АТМ», ПП «Екоскан Сервіс», ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Дидактика», ТОВ «Лігран», ТОВ «Матадор», ТОВ «Старт Д», ТОВ «Супутник», ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», ТОВ «Шоковіта», ПП «Мегіур», ТОВ «Техніка», ТОВ «Ривс», ТОВ «Ліга», ТОВ «Галактика М», ТОВ «ВК Віконні системи» та подальшої реалізації товарів та послуг або їх використання у власній господарській діяльності за період 01 січня 2010 року - 31 січня 2013 року.

Проте, визначальним для застосування пункту 86.9 статті 86 ПК України є дата винесення постанови про призначення перевірки, встановлення суб`єкту кримінального провадження в рамках якого призначено перевірку позивача, наявність вироку у кримінальному провадженні в рамках якого призначено перевірку або постанови про закриття кримінального провадження, що не встановлено судами попередніх інстанцій, докази не досліджено.

Поряд з цим колегія суддів також зазначає, що приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції також виходив з реальності проведених позивачем господарських операцій, за якими Товариством було сформовано обєкт оподаткування податком на прибуток, проте суд апеляційної інстанції при прийняттті рішення виходив виключно з порушення приписів п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, при цьому не вбачається, що судом апеляційної інстанції переглядалось рішення суду першої інстанції в контексті доводів та обгрунтувань апеляційної скарги, поданої контролюючим органом, зокрема в частині правильності оцінки судом першої інстанції реальності господарських операцій, за якими фактично були донараховані податкові зобовязання.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. За змістом частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

17. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

18. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (частина третя статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

19. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення за приписами пункту 86.9 статті 86 ПК України, не приймається до набрання законної сили відповідним судовим рішенням лише у випадку, якщо відносно посадових осіб цього ж платника податків, який перевіряється, в рамках кримінального провадження розслідується кримінальне правопорушення, предметом якого є податки та/або збори, під час нового розгляду справи необхідно встановити в рамках якого кримінального провадження призначено перевірку позивача; встановити суб`єкт та предмет такого кримінального провадження; дату винесення постанови про призначення перевірки; перевірити наявність судового рішення, яке набрало законної сили у кримінальному провадженні в рамках якого призначено перевірку; слід також оцінити висновки щодо відсутності реальних правових наслідків проведених позивачем господарських операцій, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, та дати їм оцінку на предмет дотримання позивачем норм податкового законодавства при веденні податкового обліку.

21. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

22. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 у справі №804/5944/13-а, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

.........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду