Справа № 160/7814/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7814/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року (суддя Кучма К.С., повний текст складено 04.02.2019р.) у справі №160/7814/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и В :

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.09.2018 року №ДН/1328/739/АВ/ТД-ФС/568, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 223 380 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що підставою для прийняття вказаної постанови стало те, що за висновками відповідача позивачем було допущено до роботи працівників без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу. З такими висновками органу державного контролю позивач не погоджувався з тих підстав, що усі працівники, які виконують роботу у ФОП ОСОБА_1 є офіційно працевлаштованими, у тому числі про їх прийняття на роботу повідомлена Державна фіскальна служба України. Не погоджуючись з такими висновками відповідача, позивач зазначав те, що не міг надати необхідні докази та пояснення під час розгляду відповідачем справи, оскільки не був повідомлений про те, що така справа буде розглядатися відповідачем. З цих підстав, вказуючи на порушення відповідачем процедури розгляду справи, яка визначена Порядком №509, позивач просив його позов задовольнити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року позов задоволено. За наслідками розгляду справи, судом першої інстанції зроблено висновок про порушення відповідачем процедури розгляду справи, яка визначена Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р., у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права щодо надання пояснень, доказів та довести свою позицію відповідачу під час розгляду справи.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач фактично

посилається на результати проведеного інспекційного відвідування, яким було встановлено порушення вимог законодавства про працю, у зв`язку з чим до позивача застосовані штрафні санкції. При цьому, відповідач вказує на те, що ним було дотримано процедуру розгляду справи, зокрема, на адресу позивача було направлено рішення щодо розгляду справи, в якому визначалася місце та час розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанцї без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 03.09.2018 року № 95 (а.с.33), відповідно до наказу відповідача від 03.09.2018 року №712-1 (а.с.32), у період з 04.09.2018 року по 05.09.2018 року, уповноваженими особами відповідача було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності, а саме: АДРЕСА_1 щодо додержання законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин.

За результатами складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН1328/739/АВ від 05.09.2018 року (а.с.34-36).

В акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 фактично допустив до роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і використовував їх працю без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 13.09.2018 року №ДН1328/739/АВ/ТД, яким призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 25.09.2018 року (а.с.38).

25.09.2018 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1328/739/АВ/ТД-ФС/568, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 223 380 грн. (а.с.40-41).

Вказана постанова, з підстав порушення відповідачем процедури розгляду справи, оскаржена позивачем у судовому порядку.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р.

Відповідно до п.6 Порядку про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно із п.7 Порядку справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Таким чином, право суб`єкта господарювання або роботодавця буди присутнім при розгляді справи кореспондується з обов`язком органу державного контролю повідомити суб`єкта господарювання або роботодавця про розгляд справи. При цьому, справу може бути розглянуто без участі суб`єкта господарювання або роботодавця виключно за умови коли їх було проінформовано про розгляд справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не спростовуються відповідачем, свідчать про те, що рішення ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо розгляду справи про накладення штрафу від 13.09.2018 року №ДН1328/739/АВ/ТД, яким призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 25.09.2018 року (а.с.38), направлено позивачу 18.09.2018р.- номер поштового відправлення №099 (а.с.39).

За результатами відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ "Укрпошта" встановлено, що поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором №099 вручено адресату 09.10.2018 р.

Таким чином, позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи вже після того, як відповідачем фактично було розглянуто справу.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про порушення відповідачем вимог п.6, 7 Порядку №509.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що під час проведення перевірки позивач знаходився за межами України, що підтверджується відміткою у закордонному паспорті, а саме, з 16.06.2018 року по 06.10.2018 року позивач перебував у Польщі (а.с.14).

Тобто, і саме інспекційне відвідування було проведено у відсутність позивача.

Отже, позивач не мав об`єктивної можливості надати свої пояснення та докази а ні під час проведення інспекційного відвідування, а ні під час розгляду відповідачем справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що рішення відповідача про застосування штрафних санкцій прийнято з порушенням прав позивача бути присутнім під час розгляду справи і, відповідно, з порушенням його права на участь у процесі прийняття рішення. Тобто, таке рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єкта владних повноважень та які визначені п.9 ч.2 ст.2 КАС України.

Крім цього, на думку суду апеляційної інстанції, оскаржуване рішення відповідача не відповідає і такому критерію правомірності як обґрунтованість.

Так, згідно із постановою №ДН1328/739/АВ/ТД-ФС/568 від 25.09.2018р. на позивача накладено штраф на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Згідно із абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, вказаною нормою права визначено порушення вимог законодавства про працю за які юридичні та фізичні особи-підприємці несуть відповідальність у вигляді штрафу.

В той же час, в оскаржуваній постанові дії позивача кваліфіковані як допуск до роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і використання їх працю без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, чим порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

Але такі дії роботодавця, як порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", в частині не повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, не є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим притягнення позивача до відповідальності на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач, в якості порушень позивачем вимог законодавства про працю, зазначає те, що працівник ОСОБА_2 був допущений до виконання робіт без укладення трудового договору. Але, встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_2 (третя особа у справі) є співвласником автостоянки за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Дніпровська, буд.458-А, де і було проведено відповідачем інспекційне відвідування, у зв`язку з чим міг перебувати на території автостоянки, під час здійснення відповідачем заходу державного контролю.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року по справі №160/7814/18/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 28.05.2019р.

Повний текст постанови складено 29.05.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк