Справа № 140/2169/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Димарчук Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/1756/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Кушнір Ю.В.

представника позивача: Ємчика Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі № 140/2169/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

02.11.2018р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" звернувся в суд із позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень Комісії Державної фіскальної служби України від 20.07.2018р. №848141/41048714, № 848143/41048714 та від 24.07.2018р. №851264/41048714 про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 17.11.2017 р. № 244, від 19.11.2017 р. № 227, від 23.11.2017 р. № 244.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 р. позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган порушив вимоги п.п. 20.16.1 п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України оскільки, в квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкової накладних (далі ЄРПН) чітко не вказано на підставі якого саме критерію оцінки ступеня ризиків здійснено зупинення реєстрації податкових накладних та не зазначено, які саме копії документів ( за вичерпним переліком ) пропонується надати позивачу, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Державна фіскальна службу України подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.12.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта Кушнір Ю.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача Ємчик Р.І. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в процесі господарської діяльності позивач ТзОВ "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" на підставі актів здачі-приймання товарів виписав

податкову накладну від 17.11.2017 №224 на суму 1290658,09 грн. (в т.ч. ПДВ 215110,0 грн.) (т.1, а.с.18-28, 197-205), податкову накладну від 19.11.2017 №227 на суму 2520682,88грн. (в т.ч. ПДВ 420114,17 грн.) (т.2 а.с.71-80, том 1 а.с.216-227), податкову накладну від 23.11.2017 №244 на суму 2803092,45 грн., в т.ч. ПДВ 467182,59 грн.) (том 2 а.с.93-104,122-131, ).

Проте, реєстрація податкових накладних податковим органом згідно квитанцій зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризику, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме: невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД. У квитанціях запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «а» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік який встановлено Наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу. (т. 1 а.с. 228; т. 1 а.с. 28; т. 2 а.с. 105; )

На виконання п. 201.16 ст. 201 ПК України позивач направив на адресу ДФС повідомлення щодо надання документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій, письмові пояснення та копії документів щодо здійснення господарських операцій по податкових накладних від 17.11.2017 р. № 224, від 19.11.2017 р. № 227, від 23.11.2017 р. № 244. Зокрема, податкові накладні, видаткові накладні, договори, картки рахунки, акт приймання-передачі послуг, товарно-транспортні накладні, документи про оплату, посвідчення якості, свідоцтва про якість тощо. ( т. 3 а.с. 1-46; 13-132; том. 2 а.с. 151-252)

За результатами наданих позивачем документів щодо підтвердження відповідності обсягів постачання обсягів придбання товарів, комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення від 20.07.2018 №848141/41048714, №848143/41048714 та від 24.07.2018 №851264/41048714, якими позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних від 17.11.2017 №224, від 19.11.2017 №227, від 23.11.2017 №244 в ЄРПН відповідно з підстави ненадання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; ненадання платником податку копій документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларацій про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. ( т.1 а.с. 215, т. 2 а.с. 92, т.2 143 )

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29/12/2010 року (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

п.13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Із змісту п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 13.06.2017 №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №573/30621 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі наказ №567), передбачено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів /послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більш ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг ( для кодів товарів згідно УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів ).

Згідно п.201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами п.74.2 ст.74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

01.01.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VIII від 07.12.2017.

Вказаним Законом, п.201.16. Податкового кодексу України викладено в новій редакції, за якою: «Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 від 21.02.2018 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

п.2 вказаної Постанови передбачено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України №2245-VIII від 07.12.2017 та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

За правилами пп.18-20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Із змісту п.21 вказаного Порядку видно, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (зазначена у квитанції про зупинення пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання вимог Порядку № 117, позивач на підтвердження реальності здійснення господарських операцій по ПН/РК, 12.07.2018 р. та 16.07.2018 р. подав до контролюючого органу пояснення і копії вищезазначених документів щодо здійснення господарських операцій по податкових накладних від 17.11.2017 №224, від 19.11.2017 №227, від 23.11.2017 №244 ( т. 3 а.с. 1-46; 13-132; том. 2 а.с. 151-252)

п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З аналізу даних норм законодавства колегія суддів дійшла висновку, що можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у квитанціі.

Зокрема, контролюючим органом порушено вимоги пп.201.16.1 п.201 ст.201 ПК України, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко не вказано, на підставі якого саме критерію оцінки ступеня ризиків було здійснено зупинення реєстрації податкових накладних, та не зазначено, які саме копії документів (за вичерпним переліком) пропонується надати позивачу, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З аналізу даних норм законодавства колегія суддів дійшла висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у квитанції.

Податковий орган не спростував доводи позивача стосовно реальності господарських операцій по яким зупинено реєстрацію податкових накладних.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України протиправно зупинив реєстрацію податкових накладних. В квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано конкретного критерію оцінки ступеня ризику та конкретного переліку документів вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567. Позивач надав письмові пояснення та документи що підтверджують оплату по господарських операція за наслідками яких складені та направлені на реєстрацію податкові накладні які податковий орган протиправно не прийняв до уваги.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, що позивач ТзОВ "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" не подав ряд документів які підтверджують господарські операції, оскільки подання конкретних документів не зазначено чітко в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних.

Таким чином, контролюючий орган обмежившись формальною підставою про відмову у реєстрації податкових накладних позбавив товариство права надати усі необхідні документи для реєстрації податкових накладних.

Що стосується доводів апелянта стосовно втручання в дискреційні повноваження податкового органу, способу захисту порушеного права обраного позивачем колегія суддів зазначає наступне.

Зобов`язуючи податковий орган зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до п.п.2,4,10 ч.2, ч.ч.3-4 ст. 245 КАС України зобов`язав суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішував питання які належать до функції та виключної компетенції відповідача. Тобто, не втручався в дискреційні повноваження податкового органу.

Інші доводи апелянта не спростовують висновки колегії судів.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі № 140/2169/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 27.05.2019р.