Справа № 240/8201/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про залишення позовної заяви без руху
30 травня 2019 року м. Житомир справа №240/8201/19
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко Ольга Володимирівна, розглянувши позовну заяву Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Більковецьке" про стягнення 371,78 грн, -
29.05.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із позовом до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Більковецьке" про стягнення 371,78 грн заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період квітень 2019 - травень 2019 року.
Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.
Згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Приписами частин 4, 5 статті 94 КАС України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
У порушення зазначених норм, позивачем до позовної заяви долучені незавірені копії доказів, що наявні у позивача в оригіналі, а саме: копія Витягу з ЄДРПОУ, розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та фіскального чека та опису вкладення про направлення їх на адресу відповідача, а також копію фіскального чека та опису вкладення про направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками.
Крім того, частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У п.1 прохальної частини позовної заяви позивачем викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на ч.2 ст.8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон України №3674-VI).
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що відповідно до ч.1 ст.8 Закону України №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону). Частиною 1 статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.
Крім того, посилаючись на 55, 129 Конституції України, статті 6,7 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач стверджує, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що є гарантією дотримання принципу рівності. Зазначає, що оскільки Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, згідно з ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" вважає за можливе звільнити управління Фонду від сплати судового збору. З урахуванням викладеного, просить звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Суд, дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI) (далі - Закон України №3674-VI).
Зміст позовної заяви та доданих до неї документів свідчить, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до абзацу першого ч.1 ст.3 Закону України №3674-VI, а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст.5 Закону України №3674-VI встановлені пільги щодо його сплати.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.133 КАС України.
Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан. Жодної іншої підстави для винесення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору ні Закон України №3674-VI ні КАС України не передбачають.
Як на підставу для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність коштів, призначених на цю мету.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.
При цьому, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах).
Наведене зумовлює висновок про відсутність, передбачених ст.8 Закону України №3674-VI та ст.133 КАС України, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.
З приводу доводів позивача щодо обмеження його доступу до суду, то як зазначив, Європейський суд з прав людини у справах Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13.07.1995, Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland) від 28.10.1998 та Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Також, слід відмітити, що на переконання суду, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Крім того, позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував його майновий стан.
З огляду на викладене, суд не приймає доводи позивача про обмеження його права на доступ до суду, внаслідок недостатнього бюджетного фінансування.
Пунктом 1 ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно абзацу четвертого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн.
Крім того, відповідно до п.4, п.5 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
У порушення наведених норм позивачем до позовної заяви не надано належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів реального понесення позивачем витрат по виплаті та доставці пенсій, зазначених наданих розрахунках.
Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду:
- належних доказів сплати судового збору у сумі 1921,00 грн;
- доказів реального понесення позивачем витрат по виплаті та доставці пенсій, зазначених наданих розрахунках;
- завірених належним чином долучених до позовної заяви копій документів, що наявні у позивача в оригіналі, а саме: копій розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та фіскальних чеків та описів вкладення про направлення їх на адресу відповідача, а також копії фіскального чека та опису вкладення про направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками.
Суд також звертає увагу позивача, що допущення позивачем нових недоліків позовної заяви, не визначених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху та відсутніх на момент первинного звернення із позовом до суду, має бути застережено позивачем при складені уточненої позовної заяви.
На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, -
У задоволенні клопотання Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - залишити без руху.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Єфіменко Ольга Володимирівна