Справа № 2а-5049/09/2670
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2009-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30.09.2009 р. № 2а-5049/09/2670

16:18

За позовомВідкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»
доДержавної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України
проскасування окремих положень припису № СК-084/09-155/1 від 23.02.2009

Головуючий суддя: Кротюк О.В.

Судді: Федорчук А.Б.

Цвіркун Ю.І.

Секретар судового засідання: Гончаров В.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України з вимогами скасувати окремі положення припису № СК-084/09-155/1 від 23.02.2009.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний припис прийнято в порушення положень Закону України «Про страхування», оскільки позивач здійснює свою господарську діяльність через структурні підрозділи, які не підлягають внесенню до Державного реєстру фінансових установ.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю, оскільки позивачем допущено порушення законодавства при наданні фінансових послуг, які необхідно усунути.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

актом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України позапланової інспекції Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»№ 26/09-26-52 від 29.01.2009 встановлено порушення законодавства у сфері страхування.

Приписом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № СК-084/09-155/1 від 23.02.2009 встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна`в своїй діяльності вчинило порушення вимог:

- пункту 2 статті 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг`щодо діяльності фінансової установи в Україні не відповідно до цього Закону;

- пункту 1 статті 35 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг`щодо не виконання обов`язку страховика зазначати у заяві про видачу ліцензії місцезнаходження відокремлених підрозділів;

- пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування», щодо

не виконання обов`язку страховика здійснити страхову виплати або виплату страхового, відшкодування у передбачений договором строк та несплати страхувальнику неустойки за несвоєчасне здійснення страхової виплати;

- частини 2 статті 20 Закону України «Про страхування`щодо невиконання страховиком обов`язку, передбаченого договором страхування;

- статті 25 Закону України «Про страхування», щодо невиконання страховиком обов`язку здійснити страхової виплати або виплати страхового відшкодування згідно з договором страхування;

- пункту 11 розділу 1 Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 41 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.02.2007 за N 92/13359 щодо надання фінансових послуг через свій відокремлений підрозділ без виконання умови внести інформацію про такий відокремлений підрозділ до Реєстру;

- пункту 13 розділу 1 Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулюванню ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 41 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02. 02.2007 за N 92/13359 щодо невиконання вимог, установлених законодавством України щодо діяльності пов`язаної з наданням відповідних видів фінансових послуг, протягом усього строку перебування інформації про неї в Реєстрі;

- пункту 14 розділу 1 Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 41 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.02.2007 за N 92/13359 щодо невиконання фінансовою установою всіх вимог відповідних нормативно-правових актів для отримання ліцензії на право надання певної фінансової послуги;

- пункту 1 розділу 5 Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.2003 № 41 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 11.09.2003 за №797/8118 щодо невиконання обов`язку протягом 15 днів після створення фінансовою установою нового відокремленого підрозділу подати до Держфінпослуг заяву про внесення до Державного реєстру фінансових установ інформації про відокремлений підрозділ та реєстраційну картку про відокремлений підрозділ; щодо надання фінансових послуги через свій відокремлений підрозділ без виконання обов`язкової умови внести інформацію про такий відокремлений підрозділ до Реєстру;

- пункту 5 розділу 10 Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 41 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.02.2007 за N 92/13359 щодо відповідальності фінансової установи передбаченої законодавством України за ненадання відомостей до Держфінпослуг;

- пункту 4.3 розділу 4 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 40, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за 805/8126 щодо відповідальності заявника згідно з вимогами чинного законодавства за достовірність інформації, указаної в заяві, поданій для отримання ліцензії;

- пункту 2.2 розділу 2 Положення про внесення інформації про юридичних осіб, які мають намір набути статусу страховиків (перестраховиків), до Державного реєстру фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 22.11.2005 № 4934, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.12.2005 за 1506/11786 щодо невідповідності заявника вимогам цього Положення протягом усього строку перебування інформації про нього в Реєстрі;

- пункту 4.1 розділу 4 Положення про внесення інформації про юридичних осіб, які мають намір набути статусу страховиків (перестраховиків), до Державного реєстру фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 22.11.2005 № 4934, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.12.2005 за 1506/11786 щодо здійснення діяльності з надання фінансових послуг через свої відокремлені підрозділи без внесення інформації про кожний із цих підрозділів до Реєстру;

- пункту 4.2 розділу 4 Положення про внесеним інформації про юридичних осіб, які мають намір набути статусу страховиків (перестраховиків), до Державного реєстру фінансових установу затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 22.11.2005 № 4934 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.12.2005 за 1506/11786 щодо невиконання обов`язку після створення нового відокремленого підрозділу через який заявник має намір надавати фінансові послуги протягом десяти днів з дня реєстрації такого відокремленого підрозділу подати відповідну інформацію та підтверджувальні документи до Держфінпослуг для внесення цієї інформації до Реєстру;

- пункту 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової

діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 40, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за № 805/8126 щодо невиконання зобов`язань страховиком дотримуватись обов`язків, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування";

- пункту 2.16 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової

діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання

ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 40, зареєстрованим у

Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за 805/8126 щодо не здійснення

страховиком страхової виплати у порядку та на умовах визначених статтею 25

Закону України «Про страхування»;

- пункту 1.6 розділу 1 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 40 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за N 805/8126 щодо здійснення страховиком страхування через свій відокремлений підрозділ без внесення інформації про відокремлений підрозділ до Державного реєстру фінансових установ;

- пункту 1.13 розділу 1 Ліцензійних умов провадження страхової

діяльності затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання

ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 40 та

зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за N 805/8126 щодо невиконання страховиком протягом дії ліцензії вимог, установлених законодавством України у сфері регулювання страхової діяльності;

- пункту 3.3 розділу 3 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 40 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за № 805/8126 щодо не зазначення / ненадання страховиком у заяві про видачу ліцензії переліку відокремлених підрозділів страховика із зазначенням місцезнаходження відокремленого підрозділу, номерів телефонів, Е-mail, прізвища, імені, по батькові, освіти керівника і головного бухгалтера,

- пункту 5.1 розділу 5 Ліцензійних умов провадженим страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 40 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за N 805/8126 щодо не повідомлення та ненадання до Держфшпослуг заяви про внесення Інформації про відокремлений підрозділ до Реєстру та реєстраційної картки з Інформацією про такий відокремлений підрозділ для Реєстру після створення страховиком нового відокремленого підрозділу, що провадитиме страхову діяльність згідно з отриманою ліцензією;

- пункту 3.1 розділу 3 Ліцензійних умов провадженим страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 40 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за N 805/8126 щодо ненадання до Держфінпослуг заявником для отримання ліцензії на право здійснення страхової діяльності відповідно до цих Ліцензійних умовдокументів перелік яких передбачено Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Рішенням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 5652/12-8 від 21.04.2009 скаргу Відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія «Країна`від 18.03.2009 № 2403 задоволено частково, припис директора Департаменту страхового нагляду від 23.02.2009 № СК-084/09-155/1 в частині порушення ВАТ «СК «Країна`вимог пункту 3 частини першої статті 20 Закону щодо не виконання обов`язку страховика здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк та несплати страхувальнику неустойки за несвоєчасне здійснення страхової виплати, частини другої статті 20 Закону щодо невиконання страховиком обов`язку, передбаченого договором страхування, статті 25 Закону щодо невиконання страховиком обов`язку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування згідно з договором страхування, пункту 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов щодо невиконання зобов`язань страховиком дотримуватись обов`язків, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування», пункту 2.16 розділу 2 Ліцензійних умов щодо не здійснення страховиком страхової виплати у порядку та на умовах, визначених статтею 25 Закону України «Про страхування`скасовано, в решті припис залишено без змін.

Аналізуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

За результатом розгляду справи, судом встановлено, що оскаржуваний припис винесено в зв`язку з порушенням страховиком законодавства про фінансові послуги, а саме: норм, що встановлюють обов`язок внесення інформації про відокремлені підрозділи.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг`від 12.07.2001 N 2664-III встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Пунктом 2 статті 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг`встановлено, що фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності.

Згідно з пунктом 1 розділу І Положення про Державний реєстр фінансових установ, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 41 (в редакції розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 16.01.2007 N 6640; далі -Положення № 41) (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.02.2007 за N 92/13359) відокремлений підрозділ - філія, інший відокремлений структурний підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцезнаходженням юридичної особи та здійснює всі або частину функцій з надання фінансових послуг від її імені.

Аналізуючи зміст зазначеної норми Положення № 41 видно, що зміст терміну «відокремлений підрозділ`полягає у його визначенні як філії, або відповідного господарського утворення наділеного відповідними ознаками. До таких ознак господарського утворення у форі структурного підрозділу господарюючого суб`єкта зазначеною нормою Положення № 41 віднесено:

1) відокремленість структурного підрозділу поза місцезнаходженням юридичної особи,

2) здійснення таким структурним підрозділом всіх або частини функцій з надання фінансових послуг від імені такої юридичної особи.

Окрім того, оцінюючи норму Положення № 41 видно, що частина речення «…що розташований поза місцезнаходженням юридичної особи та здійснює всі або частину функцій з надання фінансових послуг від її імені`відноситься лише до частини речення виокремленого комами «інший відокремлений структурний підрозділ юридичної особи». При цьому, частина речення «…що розташований поза місцезнаходженням юридичної особи та здійснює всі або частину функцій з надання фінансових послуг від її імені`встановлює вищезазначені ознаки відокремленого структурного підрозділу юридичної особи. Разом з тим, в даному випадку ознака «відокремлений`розкривається за територіальним місцезнаходженням та виконуваними функціями такого підрозділу відносно можливості надання чи ненадання фінансових послуг від імені юридичної особи.

Таким чином, нормами Положення № 41 встановлено самостійний вид структурної одиниці юридичної особи, яка надає фінансові послуги та наділено відповідними ознаками. При цьому незалежно від того як прописано у статуті юридичної особи чи відповідному положенні щодо своєї структурної одиниці (відокремлений чи не відокремлений структурний підрозділ) пункт 1 розділу І Положення № 41 визначає ознаки і вимоги до такої структурної одиниці.

Таким чином, термін «інший відокремлений структурний підрозділ» вживається лише в рамках змісту терміна «відокремлений підрозділ», яке відображено у Положенні № 41. З огляду на це, покликання позивача на інші нормативно-правові акти, зокрема, і податкового законодавства, є безпідставним, адже вони регулюють інші правові відносини, які є відмінними від встановлених та врегульованих Положенням № 41, яке прийнято з метою удосконалення державного регулювання за наданням фінансових послуг та відповідно до вимог пп. 2 п. 1 статті 28 та п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та вимог пп. 4 пункту 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Указом Президента України від 04.04.2003 № 292/2003, і є обов`язковим для виконання ліцензованими особами у сфері фінансових послуг.

Крім того, як вбачається зі змісту наданих положень (які є універсальними для всіх відокремлених підрозділів страховика) про Донецьку регіональну дирекцію СК «Країна`від 18.04.2008 Донецька регіональна дирекція діє на території міста Донецьк та Донецької області (пп.1.2.). Метою діяльності регіональної дирекції є забезпечення надходжень страхових платежів шляхом надання страхових послуг громадянам та юридичним особам (пп.1.3). Основними функціями регіональної дирекції є проведення роботи щодо укладання договорів страхування з усіх видів страхування на які страхова компанія має ліцензію згідно з правилами страхування компанії; здійснює контроль за надходженням страхових платежів за договорами страхування; врегулювання збитків в межах своїх повноважень у відповідності до Порядку врегулювання збитків (пункт 2 положення про Донецьку регіональну дирекцію СК «Країна»). Крім того, працівники регіональної дирекції мають право укладати договори страхування на підставі довіреності в межах встановлених лімітів, при цьому, зазначеному праву прямо кореспондує обов`язок забезпечувати укладання договорів страхування на підставі Правил страхування СК «Країна». На виконання функцій СК «Країна`видано довіреність (примірник долучено до матеріалів справи), якою надано право здійснювати повноваження передбачені положенням про Донецьку регіональну дирекцію СК «Країна». До таких повноважень відведено укладання відповідних договорів страхування, а також надано право представляти інтереси СК «Країна`з питань, що пов`язані з її діяльністю.

Як випливає зі змісту долучених до справи документів та пояснень представника позивача, вбачається всі документи щодо діяльності та повноважень регіональних дирекцій є типовими та загальними для СК «Країна».

Отже, з вищезазначеного вбачається, що регіональні дирекції СК «Країна`відокремлені від місцезнаходження юридичної особи (м. Київ, вул. Електриків, буд. 29-а), та з метою забезпечення надходжень страхових платежів здійснює, зокрема діяльність по укладенню договорів від імені СК «Країна», врегулювання збитків в межах своїх повноважень, представляє інтереси СК «Країна`з іншими особами з приводу її діяльності.

Таким чином, враховуючи вищезазначене видно, що регіональні дирекції СК «Країна`мають ознаки «відокремленого підрозділу`визначеного пунктом 1 розділу І Положення № 41, а саме: відокремленість структурного підрозділу поза місцезнаходженням юридичної особи, здійснення таким структурним підрозділом всіх або частини функцій з надання фінансових послуг від імені такої юридичної особи.

Поряд з цим, у відповідності до пункту 1 розділу V Положення передбачено, що протягом 15 днів після створення фінансовою установою нового відокремленого підрозділу внесення інформації про відокремлений підрозділ до Реєстру є обов`язковою умовою надання фінансовою установою фінансових послуг через такий відокремлений підрозділ.

Отже, обов`язковою умовою надання фінансових послуг через свій відокремлений підрозділ є його відповідна реєстрація у Реєстрі.

Також, відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 N 40 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за N 805/8126), відокремлений підрозділ юридичної особи - це підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та надає послуги в єдиному замкнутому технологічному процесі з юридичною особою і не є юридичною особою. Зміст зазначеного визначення цілком відповідає та додатково підтверджує зазначене вище.

Відповідно до пункту 11 розділу 1 Положення № 41 фінансова установа має право надавати фінансові послуги через свій відокремлений підрозділ за умови внесення інформації про такий відокремлений підрозділ до Реєстру.

Разом з тим, відповідно до пункту 1.6. Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.2003 № 40 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції від 15.09.2003 № 805/8126), страховик має право здійснювати страхування через свій відокремлений підрозділ за умови внесення інформації про відокремлений підрозділ до Державного реєстру фінансових установ.

Відповідно до вимог пункту 4.2 розділу 4 Положення про внесення інформації про юридичних осіб, які мають намір набути статусу страховиків (перестраховиків), до Державного реєстру фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 22.11.2005 № 4934, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.12.2005 за 1506/11786, у разі створення нового відокремленого підрозділу, через який заявник має намір надавати фінансові послуги, заявник зобов`язаний протягом десяти днів з дня реєстрації такого відокремленого підрозділу подати відповідну інформацію та підтверджувальні документи до Держфінпослуг для внесення цієї інформації до Реєстру.

За результатом розгляду справи встановлено, а позивачем не оспорюється, факт невнесення до Державного реєстру фінансових установ відомостей про відокремлені підрозділи страховика. Зазначене є порушенням вимог перелічених оскаржуваним рішенням норм законодавства України.

Враховуючи те, що відомості про відокремлені підрозділи позивача в Державному реєстрі фінансових установ відсутні, в той час як через них останній здійснює свою господарську діяльність, суд дійшов висновку про обґрунтованість і підставність винесення оскаржуваного рішення в описуваній частині. Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя О.В. Кротюк

Судді А.Б.Федорчук

Ю.І.Цвіркун

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі -16.10.2009.