Справа № 1540/4404/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4404/18
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

апелянта - ОСОБА_1 та його представника адвоката - Стороженко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 18.07.2018 року № 936 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 01.08.2018 року № 753 о/с про його звільнення зі служби в поліції з 03 серпня 2018 року;

- поновити на посаді інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області;

- стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.

- стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 03 серпня 2018 року по день фактичного поновлення на роботі та судові витрати;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

Обґрунтування позову складається з наступних підстав.

Так, на думку позивача, є таким, що не заснований на вимогах Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), довід відповідача про порушення ним службової дисципліни, адже він зажди дотримувався положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також Присяги поліцейського, професійно виконував свої службові обов`язки.

Далі, позивач зазначає, що є невірним твердження відповідача, що ним допущено порушення п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, далі - Інструкція №1395), позаяк з цього приводу відсутні докази.

Також, аргументуючи свою позицію, ОСОБА_1 наголосив на незаконності проведення службового розслідування, оскільки підстави, для його проведення, були відсутні.

Обставиною, що свідчить про протиправність наказу 753 о/с про його звільнення зі служби в поліції з 03 серпня 2018 року, на думку позивача, є його прийняття в період його знаходження на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з незаконним звільненням, позивач зазначив про приниження своєї честі, гідності, престижу та значного погіршення ділової репутації. Звертає увагу суду, що практикою Європейського Суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди, тобто в разі порушення прав, людина повинна відчути страждання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що надзвичайна подія, що відбулась за участю позивача, який отримав неправомірну вигоду, сталась внаслідок вкрай низьких морально ділових його якостей, грубого ігнорування ним вимог Дисциплінарного статуту, Закону України "Про Національну поліцію", Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції 05.01.2016 № 4/1, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Суд першої інстанції у своєму рішенні звернув увагу, що зазначена подія також фіксувалась на відеокамери активістами громадської організації «Дорожній контроль» та журналістами видання «Безпечне місце», висвітлена в соціальних мережах «Facebook» та «УоuТubе», де набула значного поширення, негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, підвищення довіри населення до правоохоронних органів.

Аргументами суду щодо відмови в позові є також факт підтвердження, в ході службового розслідування, порушення позивачем службової дисципліни, врахування суб`єктом владних повноважень, при визначенні виду дисциплінарного стягнення, наявність притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Надаючи оцінку доводу позивача, що його звільнення відбулося в період знаходження його на лікарняному, суд першої інстанції зазначив, що в порушення вимог Доручення керівництва УПП в Одеській області ДПП від 02.10.2017 року №17241/41/13/01-17 «Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність особового складу УПП у м. Одесі» (а.с.99), позивач не проінформував керівництво Управління патрульної поліції в Одеській області та Департамент про тимчасову втрату працездатності в період видання наказу про звільнення зі служби.

Понад те, прибувши 03.08.2018 року до Управління патрульної поліції в Одеській області для отримання витягу з наказу про звільнення та трудової книжки письмово повідомив, що в день звільнення на лікарняному та у відпустці - не перебував (а.с.100).

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

У своїх доводах апелянт наполягає на тому, що твердження відповідача про порушення ним службової дисципліни, засновані лише на припущеннях, оскільки справа про вчинення корупційного правопорушення щодо нього не порушувалася.

При його звільненні не було враховано, що такий вид дисциплінарного стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Також, в апеляційній скарзі присутні аргументи, що заявлялися в позові, а саме бездоганне та неухильне виконання службових обов`язків, установлених нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність поліцейських, а також про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, у зв`язку з протиправністю рішень суб`єкта владних повноважень.

У відзиві на апеляцію, представник Департаменту патрульної поліції вказує на фактичні обставини, які встановлені в ході службового розслідування, їх нормативно - правове регулювання та наголошує на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції і безпідставності апеляції.

Позивач та його представник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали доводи, викладені в апеляції та просили її задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції, а також Управління патрульної поліції в Одеській області до суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи.

Неявка сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив службу Управлінні патрульної поліції в Одеській області на посаді інспектора роти № 1 батальйону № 1 у званні лейтенанта.

18.06.2018 року до Управління патрульної поліції в Одеській області надійшло звернення гр. ОСОБА_3 за вх. № Н-2076, в якому останній повідомляв, що йому, водію транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на стаціонарному посту ДПС ДАІ «Дачне» поліцейський, який представився ОСОБА_1 , зробив пропозицію розрахуватись на місці, а саме передати йому 1000 гривень за неприйняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Він повідомив поліцейському, що подумає та, перебуваючи в своєму автомобілі, зафіксував на камеру власного телефону серію і номер п`яти купюр номіналом 200 (двісті) гривень, після чого, зателефонував до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Одеській області та заявив, що поліцейські вимагають грошові кошти.

Далі, як слідує зі заяви ОСОБА_3 , він зайшов до кабінету, в якому сидів лейтенант поліції ОСОБА_1 і поклав, за вказівкою останнього, в шухляду письмового столу кошти, що зафіксував на власний мобільний телефон (а.с.59).

Відділом моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Одеській області, спільно з співробітниками Одеського управління ДВБ НПУ, цього ж дня було зафіксовано факт можливого отримання неправомірної вигоди інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1

Так, був складений акт перевірки СП «Дачне» (450+500 км а/д М-05 Київ-Одеса) в якому зазначено, що на другому поверсі приміщення СП «Дачне», де здійснюється прийом їжі та відпочивають працівники Управління патрульної поліції в Одеській області, у рюкзаку, що належить ОСОБА_1 виявлені кошти в сумі 5 900 грн., серед вказаної суми виявлено 5 купюр, номіналом по 200 грн., з номерами, які зафіксував заявник ОСОБА_3

Виявлені кошти були опечатані в присутності позивача та долучені до вказаного акта, понад те, усі дії фіксувались на камеру мобільного телефону.

Начальник Управління патрульної поліції в Одеській області доповів керівництву Департаменту патрульної поліції про доцільність проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором роти № 1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 (а.с.60).

Наказом від 18.06.2018 року №е2703 призначено службове розслідування та доручено його провести комісії зі складу посадових осіб Управління патрульної поліції в Одеській області (а.с.61).

На період проведення службового розслідування, позивача відсторонено від виконання службових обов`язків за займаною посадою зі збереженням посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавок за вислугу років та безперервну службу, інших надбавок та виплат.

16.07.2018 року, за результатами службового розслідування складено висновок в якому містяться наступні обставини.

Так, на дослідженні у осіб, що здійснювали перевірку, знаходився аудіозапис, що зробив ОСОБА_3 в якому зафіксована неділова розмова між ним та поліцейським ОСОБА_1 як проїхати через СП «Дачне» без зупинення його уповноваженими особами. На 12 хв. 02 сек. аудіозапису співрозмовники вирішують «рассчитаться» (мовою оригіналу). Після чого поліцейські повідомляють водію як вийти з будівлі.

До того ж, перевіряючи дослідили акт та додаток до нього у вигляді відеофіксації, що складені під час перевірки СП «Дачне», де зафіксовано вилучення грошей, що були передані ОСОБА_1 від водія ОСОБА_3

За результатами вивчення наведених матеріалів, а також за результатами опитування позивача та осіб які були обізнані або мали відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування було також встановлено наступне.

18.06.2018 року до лейтенанта поліції ОСОБА_1 звернувся водій ОСОБА_3 та повідомив про факт скоєного ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 132-1 КУпАП.

Водночас, лейтенант поліції ОСОБА_1 не вжив до водія відповідних заходів адміністративного впливу та нехтуючи обов`язками працівника правоохоронного органу, вступив з водієм у неділові стосунки, що підтверджуються наявністю в рюкзаку лейтенанта поліції ОСОБА_1 . купюр, серійні номери яких, є ідентичними з грошовими коштами, які належали гр. ОСОБА_3

Отже, не порушивши провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене гр. ОСОБА_3 , позивач дозволив правопорушнику уникнути адміністративної відповідальності, а це є порушенням п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. п. 1, 2, 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Далі із висновку службового розслідування слідує, що зазначена подія також фіксувалась на відеокамери активістами громадської організації «Дорожній контроль» та журналістами видання «Безпечне місце», була висвітлена в соціальних мережах «Facebook» та «УоuТubе», де набула значного поширення, негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, підвищення довіри населення до правоохоронних органів.

Підсумовуючи встановлені факти, члени комісії дійшли висновку про звільнення інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. п. 1, 2, 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України п.п. 1 п. 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції 05.01.2016 № 4/1, п.п. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 18.07.2018 року №936 за наведеними вище підставами наказано звільнити зі служби в поліції інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_1

01.08.2018 року Департаментом патрульної поліції був прийнятий наказ №753-ос по особовому складу, яким позивача, відповідно до п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Одеській області.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» унормовує, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Так, як було зазначено вище, підставою для звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції стало грубе порушення вимоги наступних норм матеріального права:

п. п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. п.1, 2, 3, 8, 11 ст. 23, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію»;

п.1 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України;

п. 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських;

п.п. 1 п. 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції;

п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі;

ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, суд, за проведеним системно - логічним аналізом наведених законодавчих норм, має встановити, чи є, з боку позивача, порушення, які йому інкримінують.

Так, пункти 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачають, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Пункти 1,2, 3, 8, 11 частини 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлюють наступні повноваження поліції, зокрема:

здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень;

виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень

у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймання рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання;

регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частина 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»: особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до підпунктів 1,2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, поліцейський під час виконання службових обов`язків, повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Службова дисципліна, як зазначено в ст. 7 Дисциплінарного статуту базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режим, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Зазначені положення кореспондуються з приписами Посадової інструкція поліцейського патрульної поліції, а саме з п. п.6, 7 п.21, п. п.2, 7 п.22, де зазначено, що поліцейський патрульної поліції, відповідно покладених на нього завдань під час несення служби здійснює припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження. До того ж наведені пункти встановлюють, що поліцейський патрульної поліції розглядає справи про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу. У сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху, заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Стаття 1 Дисциплінарного статуту наголошує, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно з статтею 2 Дисциплінарного статуту: дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Підстави для проведення службового розслідування та порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлює стаття 14 Дисциплінарного статуту, зокрема, в цій законодавчий нормі зазначено, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Пункт 2.2.20 розділу Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 12.03.2013 № 230 встановлює, що підставою для проведення службового розслідування є отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Пунктом 2.5 наведеної Інструкції визначено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Зіставлення встановлених обставин справи з ознаками наведених норм матеріального права, які регулюють поведінку учасників спірних правовідносин, дає підстави суду апеляційної інстанції зробити висновок про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши докази на основі внутрішнього переконання, вважає, що в діях позивача є склад дисциплінарного проступку, що йому інкримінується суб`єктом владних повноважень.

Слід зазначити, що позивач, не погоджуючись зі звільненням звертає увагу на те, що відносно нього не проводиться досудове розслідування і йому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає, що вирішення питання про його звільнення неможливо без встановлення обставин причетності до скоєного злочину по кримінальному провадженні. Наполягає, що з боку відповідача не надано жодного доказу, вчинення ним корупційного злочину.

Водночас позивач не надає пояснення щодо обставин наявності аудіозапису, який підтверджує вступ позивача з водієм в неділові стосунки, не пояснює виявлення у нього грошових купюр з номерами, які зафіксовані на телефоні особи, що передавала гроші.

Оцінюючи наведене, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 даного Закону).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон України «Про Національну поліцію» виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Окрім того, колегія суддів суд наголошує, що вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки. На думку суду, поведінка позивача як поліцейського, що описана вище, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

До того ж в апеляційній скарзі міститься зауваження, що суд першої інстанції не взяв уваги обставини, що відповідачем до позивача необґрунтовано застосовано крайній захід дисциплінарного впливу, а саме звільнення.

Такий довід апелянта не відповідає змісту рішення суду першої інстанції, оскільки там зазначено, що позивач і раніше порушував службову дисципліну за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження (а.с.91-98).

Далі, суд першої інстанції, керуючись ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення Департамент патрульної поліції, враховував тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Незважаючи на те, що в апеляційній скарзі, позивач та його представник не зазначали про неправильну оцінку судом першої інстанції обставин знаходження позивача в момент звільнення на лікарняному, у суді, останні наголосили, що це є головний довід протиправності наказу про звільнення.

Втім, колегія вважає, що даний довід не заслуговує на довіру з наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Водночас, в порушення доручення Управління патрульної поліції в Одеській області від 02.10.2017 року №17241/41/13/01-17 «Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність особового складу УПП у м. Одесі», позивач не проінформував керівництво Управління та Департаменту про амбулаторне лікування у позавідомчому закладі охорони здоров`я (м. Рені), інформацію про лікаря, дату з якої видається лист непрацездатності, вид лікування (а.с.99).

Особливо слід звернути увагу на те, що перебуваючи на лікарняному, позивач прибув до Управління для отримання витягу з наказу про звільнення та трудової книжки, та письмово повідомив, що на день звільнення на лікарняному та у відпустці - не перебуває (а.с.100).

Отже, враховуючи, що позивач не подав до безпосереднього керівника рапорт, завізований дільничним лікарем лікарні про вихід на амбулаторне лікування у позавідомчому закладі охорони здоров`я, у відповідача не було підстав не проводити в цей день звільнення.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, на підставі ст. 316 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 27.05.2019 року.