Справа № 340/1028/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Кропивницький Справа №340/1028/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницький адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю:

секретаря судового засідання Костенко А.В.,

представників:

позивача Майданюка С.І.

відповідача не з`явився.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про:

- визнання незаконною відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.01.2019 р. №І-18177/0-498/0/17-19 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на початку грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області 25.01.2019 р. Листом від 25.01.2019 р. №І-18177/0-498/0/17-19 відповідачем відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норми безоплатної приватизації на території Кіровоградської області, у зв`язку з чим вказане позивачем місце розташування бажаної земельної ділянки не відповідає вимогам законів та прийнятих на підставі них нормативно-правових актів.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому заперечив щодо задоволення позову. Представник відповідача вказує, що підставою для відмови в задоволенні заяви позивача стала невідповідність місця розташування земельної ділянки, оскільки така земельна ділянка не включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у І кварталі 2019 року. Також представник відповідача наголосив на тому, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність, а тому відмова відповідного органу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, навіть якщо вона, на думку особи, є протиправною, не має наслідком порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати земельну ділянку, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, висловленому в постановах від 31.01.2018 р. у справі №814/741/16 та від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 (а.с.29-32).

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що у справі №509/4156/15-а (постанова від 17.12.2018 р.) Верховний Суд відступив від висновку викладеного в постанові від 31.01.2018 р. (справа №814/741/16) та від 14.03.2018 р. (справа №804/3703/16) на які посилається відповідач та згідно з яким надання дозволу на розроблення проекту землеустрою за відсутності мотивованої відмови у його наданні не є для особи перешкодою для виготовлення такого проекту. Представник позивача вказав, що використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє обов`язку відповідача розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення (а.с.44-46).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.1-2).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив. Також представник позивача уточнив, що розцінює відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою як дії суб`єкта владних повноважень.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.27).

Під час розгляду справи представником позивача подано заяву про відмову від стягнення витрат на правничу допомогу (а.с.49).

На підставі ч.3 ст.243 КАС України в судовому засіданні 28.05.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення повного рішення відкладено у строк до 03.06.2019 р. про що повідомлено під час проголошення вступної та резолютивної частини.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою від 19.12.2018 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.36). До заяви додано копії паспорта та ідентифікаційного номера, висновок Диківської сільської ради від 10.12.2018 р. №599, а також графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки (а.с.8, 37, 38).

Листом від 25.01.2019 р. №І-18177/0-498/0/17-19 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 . про відмову в задоволенні заяви з огляду на невідповідність місця розташування земельної ділянки, оскільки з метою раціонального використання земельних ділянок, наказом «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у І кварталі 2019 року» Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області (а.с.10, 39-40).

Зважаючи на зміст зазначеного листа суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою такий лист є відмовою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п.7 зазначеного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. №308 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Тобто у даному випадку суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Як встановлено судом, у листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.01.2019 р. №І-18177/0-498/0/17-19 єдиною підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства вказано невідповідність місця розташування земельної ділянки з посиланням на наказ «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у І кварталі 2019 року», яким сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області.

Суд враховує, що лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.01.2019 р. №І-18177/0-498/0/17-19 не містить реквізитів наказу «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у І кварталі 2019 року» положеннями якого керувався відповідач.

Представником відповідача надано до суду копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.03.2019 р. №392 «Про внесення змін» додатком 1 до якого є Інформація про земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у І кварталі 2019 р. на території Кіровоградської області (а.с.41-42).

Оскільки зазначений наказ винесено після відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, то він знаходиться поза межами предмету спору та не є належним доказом у справі.

Окрім того, суд зазначає, що Земельний кодекс України не обмежує право громадян на безоплатне одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності включенням такої земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території відповідної області, сформованого територіальним органом Держгеокадастру.

Отже, посилання відповідача в листі від 25.01.2019 р. №І-18177/0-498/0/17-19 на відповідний перелік, як на підставу для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є безпідставним та суперечить ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Суд враховує, що невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Таким чином, відсутність земельної ділянки щодо одержання якої позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області серед земельних ділянок визначених наказом «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у І кварталі 2019 року» не може розцінюватися як невідповідність місця розташування земельної ділянки та вважатися однією з підстав визначених у ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області діяло не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та не пропорційно.

Посилання представника відповідача на правовий висновок Верховного Суду, висловлений в постановах від 31.01.2018 р. у справі №814/741/16 та від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 суд вважає безпідставним, оскільки Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18) відступив від правового висновку, висловленого у постанові від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 (провадження №К/9901/1529/17), що рішення суб`єкта владних повноважень на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою не має правового значення і не порушує прав особи та сформував новий правовий висновок.

Так, з огляду на правовий висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 17.12.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18), частина десята статті 118 ЗК України у взаємозв`язку із положеннями Кодексу адміністративного судочинства і конституційним правом особи на судовий захист, свідчить про те, що відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути предметом судового оскарження, оскільки, фактично, створює перешкоди для подальшого позитивного вирішення питання на користь особи, яка замовила і розробила проект землеустрою всупереч відмові у наданні такого дозволу. У випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких умов позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, викладеної у листі від 25 січня 2019 року №І-18177/0-498/0/17-19, підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просить зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту.

Суд зазначає, що ч.6 ст.118 Земельного кодексу встановлює вичерпний перелік документів, який підлягає поданню до відповідного органу виконавчої влади з метою одержання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому саме на відповідача покладається обов`язок перевірити відповідність поданих документів вимогам законодавства та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж мотивовану відмову у його наданні.

Матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем перевірки заяви ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів на відповідність вимогам статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України, як умови надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до п.п.2, 4, 10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, у справах щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд виконуючи завдання адміністративного судочинства, не може втручатися у дискреційні повноваження відповідного суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями встановленими ч.2 ст.2 КАС України.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не вчинило всіх дій спрямованих на встановлення відповідності поданих документів вимогам чинного законодавства, позовна вимога про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, задоволенню не підлягає.

Натомість, з огляду на визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, викладеної у листі від 25 січня 2019 року №І-18177/0-498/0/17-19, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту від 19 грудня 2018 року.

Водночас суд наголошує на тому, що під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 відповідач не може відмовляти у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з тих самих підстав, що вказані у листі від 25 січня 2019 року №І-18177/0-498/0/17-19 та за результатами повторного розгляду заяви повинен оцінити всі подані матеріали і прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, зроблених у даній справі.

Також суд зауважує, що під час повторного розгляду заяви позивача та дотримуючись порядку надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, встановленого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідач, за умови встановлення відсутності підстав для відмови у наданні такого дозволу (якими є невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку), повинен за заявою позивача прийняти рішення про надання такого дозволу. Натомість відмовляючи у наданні дозволу відповідач зобов`язаний навести усі підстави для відмови з посиланням на норми законодавства, якими такі підстави встановлені.

Згідно з ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.3) за позовну вимогу немайнового характеру. За позовну вимогу в задоволенні якої судом відмовлено судовий збір не сплачувався, оскільки така вимога була похідною в розумінні п.23 ч.1 ст.4 КАС України.

Зважаючи на викладене суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 768,40 грн. (а.с.3) за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відповідно до ч.6 ст.245 КАС України у випадках, визначених у частинах третій п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду зобов`язує відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити відповідачу розумний строк виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, викладеної у листі від 25 січня 2019 року №І-18177/0-498/0/17-19.

3. Зобов`язати Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту від 19 грудня 2018 року.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26).

Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області розумний строк виконання рішення суду один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі №340/1028/19.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду 30 травня 2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт