Справа № 813/2666/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2666/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії від 09.12.2010 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії від 09.12.2010 року, виходячи із розміру 50% від всієї суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, який має бути обчислений відповідно до архівної довідки № С-1065/1393 від 12.06.2018 року Територіального архівного відділу Галузевого Державного архіву МО України відомостей особового рахунку на виплату грошового забезпечення у в/частині НОМЕР_1 з всього грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні 24 місяці перед звільненням з грудня 2008 року по листопад 2010 року, до якого включити щомісячну грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні, та провести виплату ОСОБА_1 вказаного перерахунку за 12 місяців з дня звернення та подання документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення перерахунку, тобто з 10.05.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі Наказу №271пм Командувача Сухопутних військ ЗС України Міністра Оборони України від 24.11.2010 року, позивач був звільнений з військової служби ЗС України в запас на підставі п.б, ч.б ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я) та наказом командира в/частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №249 від 08.12.2010 року, позивача виключено зі списків особового складу військової частини у зв`язку з звільненням в запас. Із засобів масової інформації позивач довідався, що судовими органами розглядаються справи за зверненням громадян про перерахунок раніш призначених пенсій внаслідок того, що органами пенсійного фонду при призначенні військовослужбовцям Збройних Сил України пенсій, не враховували всі виплати, які нараховувались до грошового забезпечення військовослужбовцям та з яких були стягнуті відрахування на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне та державне соціальне страхування. З метою перевірити чи правильно призначено та нараховано пенсію, позивач 29.03.2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для отримання підтверджуючих документів, що стали підставою призначення пенсії. Відповідно до наданих документів Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області від 04.04.2018 року за № 6470/02.02-06, а саме: копії розрахункової книжки серія НОМЕР_2 , Витяг з наказу командира в/ч A4514 №249 від 08.12.2010 року, копії витягу з наказу Командувача Сухопутних військ ЗС України №271пм від 24.11.2010 року, копії Довідки розрахунок в/чА4514, про додаткові види грошового забезпечення №226 від 09.12.2010 року, копії Протоколу за пенсійною справою № від 09.12.2010 року, про встановлення Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області позивачеві розрахунку і розміру пенсії з 09.12.2010 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб у розмірі 50% сум грошового забезпечення, підтверджено, які документи стали підставою призначення та нарахування пенсії станом на 09.12.2010 року. Вказує, що вивченням вищезазначених документів пенсійної справи № від 09.12.2010 року підтверджується, що при призначенні позивачеві пенсії, Головне управління пенсійного фонду України виходило з розрахунків розрахункової книжки серія НОМЕР_2 та Довідки розрахунку в/ч НОМЕР_1 №226 від 09.12.2010 року про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з грудня 2008 року по листопад 2010 року, інформація в яких про отримане позивачем грошове забезпечення за вказаний період викладена не у повному обсязі оскільки, не враховано і не відображено всі нарахування і виплати грошового забезпечення під час проходження військової служби. Позивач 10.05.2018 року звернувся з листом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на проведення перерахунку раніш призначеної пенсії відповідно до вимог ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб оскільки, в отриманих документах з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Довідки Територіального архівного відділу Галузевого Державного архіву МО України від 04.05.2018 року вказано, що при призначенні позивачеві пенсії, до довідки в/ч НОМЕР_1 про додаткові нарахування до грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, не було включено щомісячні надбавки, передбачені постановою Кабінету Міністрів України, винагорода (премія) за особливі умови служби, яка нараховувалась щомісячно, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова допомога при звільненні з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування. Відповідно до наданих позивачем документів до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 10.05.2018 року підтверджується, що у продовж 24 місяців перед звільненням, позивачеві було виплачено грошового забезпечення на загальну суму 44891 грн 22 коп. А відтак, на переконання позивача, підтверджується що Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області при призначенні позивачеві пенсії взяло за основу відомості щодо грошового забезпечення позивача перед звільненням викладених у довідці розрахунку в/ч НОМЕР_1 №226 від 09.12.2010 року про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням з грудня 2008 року по листопад 2010 року на загальну суму 12926 грн 50 коп., яка явно є заниженою. На звернення позивача від 10.05.2018 року, Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області надано відповідь від 05.06.2018 року, якою відмовлено позивачеві у проведенні перерахунку розмірів невірно призначеної пенсії з 09.12.2010 року. У відповіді Головного управління пенсійного фонду України від 05.06.2018 року за вих.№ 2393/С-20/07.05-06 зазначено, що: чинним законодавством України не передбачено включення в обрахунок пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом 2262 та членам їх сімей одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, а відтак підстав для перерахунку пенсії не вбачається. Позивач вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.06.2018 року, у проведенні відповідно до вимог ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб, перерахунку розмірів невірно раніш призначеної йому пенсії від 09.12.2010 року, є протиправною та незаконною.

Ухвалою від 26.06.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 18.07.2018 року подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує повністю. Позиція відповідача полягає у тому, що ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій ставить вимоги щодо здійснення перерахунку його пенсії з 10.05.2017 року, однак до суду звернувся лише 21.06.2018 року. Вказане свідчить про те, що позивачем пропущено, встановлений КАС України, строк звернення до суду. По суті позову зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон-2262). Відповідно до ст. 10 Закону-2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 Закону-2262. здійснюються органами Пенсійного фонду України. Формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону - 2262, не входить до компетенції органі в Пенсійного фонду України. Відповідач зазначає, що Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за № 3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійної о забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими органами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (даті - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України, Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). В даному випадку це Львівський обласний комісаріат. Відповідач вказує, що на підставі заяви позивача від 10.12.2010 та наданих уповноваженим структурним підрозділом Львівським військовим комісаріатом документів, зокрема, розрахункової книжки серія НОМЕР_2 та довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 09.12.2010 року № 226. ОСОБА_1 з 09.12.2010 призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 13 Закону - 2262 у розмірі 50% грошовою забезпечення. Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону 2262 та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі Постанова 393) (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсії особам офіцерською склад, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи: відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії в розмірах, установлених законодавством. За твердженням відповідача, ця норма не містить двозначності і не містить посилань на інші законодавчі акти щодо визначення переліку складових грошового забезпечення, з якою обчислюються пенсії згідно із Законом-2262. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Відповідач переконаний, що позивачеві призначено пенсію відповідно до чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів. З даними документами позивач був ознайомлений (про вказане свідчить підпис в поданні про призначення пенсії), погоджувався з даними зазначеними в них та не оскаржував їх. Також відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві від 21.06.2018 просить суд зобов`язані Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії від 09.12.2010, який має бути обчислений відповідно до архівної довідки № C-1065/1393 від 12.06.2018 року Територіального архівного відділу Галузевого Державного архіву МО України, однак вказане суперечить Закону-2262 та чинному законодавству, яке регулює пенсійне забезпечення військовослужбовців, оскільки, додана ОСОБА_1 в додатках до позову копія архівної довідки № С-1065/1393 від 12.06.2018 року Територіального архівного відділу Галузевого Державного архіву МО України була видана позивачу на його звернення в порядку Закону України "Про звернення громадян" та носить інформаційний характер. Довідки для перерахунку пенсій видаються та скеровуються уповноваженим органом до Пенсійного фонду відповідно до Порядку-45. Окрім того, щомісячна грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні є одноразовими видами грошового забезпечення та компенсаційними виплатами і відповідно до ст. 43 Закону-2262 та відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського склад, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядовою складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" в обрахунок пенсії не включаються. Враховуючи викладене, пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки законодавством не передбачено включення в обрахунок пенсій одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Позивач 23.07.2018 року подав суду відповідь на відзив, у якому проти доводів відповідача заперечує, просить відзив на позовну заяву залишити без задоволення, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 26.07.2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17 (провадження К/9901/1368/17) за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою від 28.05.2019 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 28.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення третіх осіб.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, та поданих сторонами доказів

встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , на підставі Наказу №271пм Командувача Сухопутних військ ЗС України Міністра Оборони України від 24.11.2010 року (а.с.12) звільнений з військової служби ЗС України в запас на підставі п. б, ч.6 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я) та наказом командира в/частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №249 від 08.12.2010 року, позивача виключено зі списків особового складу військової частини у зв`язку з звільненням в запас (а.с.14).

Відповідно до протоколу за пенсійною справою від 09.12.2010 року (а.с.11) позивачеві призначена пенсія за вислугу років.

На заяву позивача відповідачем 04.04.2018 року скеровано позивачеві документи, на підставі яких призначено пенсію, а саме: копії розрахункової книжки серія НОМЕР_2 ; витягу з наказу командира в/ч A4514 №249 від 08.12.2010 року; витягу з наказу Командувача Сухопутних військ ЗС України №271пм від 24.11.2010 року, Довідки розрахунку в/чА4514, про додаткові види грошового забезпечення №226 від 09.12.2010 року, Протоколу за пенсійною справою № від 09.12.2010 року (а.с.10).

Позивач 10.05.2018 року звернувся з листом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про проведення перерахунку раніш призначеної пенсії відповідно до вимог ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб оскільки, з отриманих документів з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Довідки Територіального архівного відділу Галузевого Державного архіву МО України від 04.05.2018 року вбачалось, що при призначенні позивачеві пенсії, до довідки в/ч НОМЕР_1 про додаткові нарахування до грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, не було включено щомісячні надбавки, передбачені постановою Кабінету Міністрів України, винагорода (премія) за особливі умови служби, яка нараховувалась щомісячно, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова допомога при звільненні з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування (а.с.20-22).

На звернення позивача від 10.05.2018 року, Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області надано відповідь від 05.06.2018 року, якою відмовлено позивачеві у проведенні перерахунку розмірів невірно призначеної пенсії з 09.12.2010 року з тих підстав, що чинним законодавством України не передбачено включення в обрахунок пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом 2262 та членам їх сімей одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, а відтак підстав для перерахунку пенсії не вбачається.

Позивач не погоджуючись з неврахуванням відповідачем при призначенні пенсії отриманої ним грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги. при звільненні.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Закон України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, у тому числі осіб із числа військовослужбовців Прикордонних військ України.

Відповідно до ст. 10 Закону 2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 Закону 2262 здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за № 3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими органами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (даті - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи. їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону 2262 та п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі Постанова 393) (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсії особам офіцерською складу прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи: відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років. щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії в розмірах, установлених законодавством.

Судом з матеріалів справи встановлено, що на підставі наданих військовою частиною НОМЕР_1 документів, зокрема, розрахункової книжки серія НОМЕР_2 та довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 09.12.2010 року № 226, ОСОБА_1 з 09.12.2010 призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 13 Закону - 2262 у розмірі 50% грошовою забезпечення.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 06.02.2019 р. (справа №522/2738/17, провадження №11-806апп18) зазначила, що частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Відповідачем позивачеві пенсія призначена згідно розрахункової книжки серія НОМЕР_2 та довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 09.12.2010 року № 226 з урахуванням всіх складових зазначених у них.

Суд зазначає, що згідно з чинним законодавством формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону 2262, не входить до компетенції органі в Пенсійного фонду України, а є компетенцією уповноваженого структурного підрозділу, на який покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів стосовно позивача.

Висновок про те, що відповідач не має права самостійно визначати розміри грошового забезпечення викладений Верховним Судом у рішенні від 13.03.2019 року справа №240/6263/18.

Суд зазначає, що предметом цього спору є правильність призначення пенсії відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло б бути предметом спору про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії позивача без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення чи ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не може бути розглянуто в рамках цієї адміністративної справи, оскільки жодних вимог до військової частини НОМЕР_1 чи ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем не заявлено, і такі не є стороною у справі.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у рішенні від 13.03.2019 року справа №240/6263/18.

Кожна сторона відповідно до положень ст. 77 КАС України повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевірив дії та рішення відповідача чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного та встановлених фактичних обставин справи, суд не встановив порушень відповідачем вимог нормативно-правових актів у спірних правовідносинах, відтак відповідач при призначенні пенсії позивачеві діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, чинним на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення ч.2 ст.2 КАС України відповідачем дотримані повністю, а тому із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 294, 295, 371 КАС України, суд,

у х в а л и в :
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.05.2019 р.

Суддя Коморний О.І.