Справа № 806/6697/13-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа №806/6697/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4128/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року (головуючий суддя - Нагірняк М.Ф.)

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року (колегія суддів: головуючий суддя - Бондарчук І.Ф., судді - Моніч Б.С., Охрімчук І.Г.)

у справі №806/6697/13-а

за позовом Товариства з обмеженою «Обербетон Україна»

до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області

про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою «Обербетон Україна» (далі - Товариство) звернулось в Житомирський окружний адміністративний суд з позовом до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області (далі - ДПІ) про визнання недійсним податкового повідомлення- рішення.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення контролюючого органу та вказало, що відповідач дійшов безпідставного висновку, що Товариством при визначенні розміру залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду не були враховані висновки попередніх перевірок, оскільки висновки контролюючого органу про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 4 539 432 грн., зроблені за результатами попередніх перевірок, оскаржені Товариством в судовому порядку і відповідними судовими рішеннями визнані незаконними.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції № від 05.10.2012.

Не погодившись з зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначені рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що платником безпідставно перенесено до рядку 21 залишок від`ємного значення попереднього звітного періоду, зменшений актом за результатами камеральної перевірки №2703/15-2 від 17.08.2012 на загальну суму 4 539 432 грн.

28 січня 2014 року від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких Товариство зазначає про правомірність рішень судів попередніх інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи контролюючим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності ТОВ "Обербетон Україна" з податку на додану вартість за липень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 19 вересня 2012 року №4390/15-2.

Контролюючий орган, на підставі пп. 54.3 ст. 54, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, дійшов висновку про безпідставне перенесення до р. 21 залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду, який зменшено актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки №572/23-1 від 27.01.2012 та актом про результати камеральної перевірки №2703/15-2 від 17.08.2012 на загальну суму 4 539 432 грн. (в межах Д.2 до декларації завітного періоду).

За результатами перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 05.10.2012, яким Товариству зменшено від`ємне значення податку на додану вартість в сумі 4 539 432, 00 грн.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, чинній на момент їх виникнення.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регулюються статтею 200 ПК України.

Так, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством 20.08.2012 подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2012 року, в рядку 21 якої зазначено залишок від`ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 5 730 913 грн., (з яких 4 539 432 грн. - залишок від`ємного значення попереднього (звітного) періоду, не визнаний контролюючим органом за наслідками позапланової виїзної перевірки (акт від 27.01.2012 №572/23-1) та послідуючих перевірок (у тому числі акт від 17.08.2012 №2703/15-2), а також прийнятих на їх підставі податкових повідомлень - рішень).

Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що судовим рішеннями у справах №0670/4211/12 та 806/1154/13-а, що набрали законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення, якими, у тому числі, Товариству зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 4 539 432 грн.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також, судами зроблено правильний висновок про те, що на час подання Товариством декларації з податку на додану вартість за липень 2012 року (20.08.2012), висновки контролюючого органу про зменшення позивачу від`ємного значення податку на додану вартість, зроблені за результатами документальної перевірки від 27.01.2012 вважалися неузгодженими.

Крім того, при заповненні рядку 21 декларації з податку на додану вартість за липень 2012 року передбаченого для відображення збільшення або зменшення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) (тобто 20.08.2012), Товариство не могло врахувати результати камеральної перевірки від 17.08.2012, оскільки позивачу не було і не могло бути відомо до якого висновку в майбутньому прийде контролюючий орган, приймаючи податкове повідомлення - рішення № від 05.09.2012.

Верховний Суд також враховує, що податкове повідомлення - рішення від 05.09.2012 № оскаржувалось Товариством в судовому порядку та постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2013 у справі №806/1154/13-а, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2013 скасоване.

Відповідно до ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що всупереч вищенаведених вимог законодавства, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не наведено жодного доводу протиправності рішень судів попередніх інстанцій, жодним чином не спростовано викладені в них висновки, натомість, без жодного правового обґрунтування зазначено про безпідставність віднесення Товариством залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду на загальну суму 4 539 432 грн., який зменшено податковим повідомленням - рішенням від 05.09.2012 №, прийнятим на підставі акту від 17.08.2012 №2703/15-2 та в подальшому скасованим в судовому порядку.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова