Справа № 520/10103/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р.Справа № 520/10103/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.12.18 року по справі № 520/10103/18

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, в якому просив суд визнати протиправним і скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 13 березня 2014 року про призначення ОСОБА_2 одноразової компенсації в сумі 7856 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн., як члену сім`ї, який втратив годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в порядку та на умовах ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що при призначенні позивачу одноразової компенсації у розмірі 7856 грн. у березні 2014 року посадовими особами Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради не повідомлено про те, що ОСОБА_2 має одночасне право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей", яка перевищує суму одноразової грошової компенсації, що призначена ОСОБА_2 рішенням відповідача від 13.03.2014 року. Вказане рішення відповідача, на даний час, є перешкодою для отримання позивачкою одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей", про яку їй не було відомо під час звернення з заявою до відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці і соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 має статус вдови померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою ОСОБА_3 , відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить посвідчення № НОМЕР_1 (с), видане Харківською обласною державною адміністрацією від 10.03.2014.

Висновком Військово-лікарської комісії Північного регіону Міністерства оборони України (протокол №48 від 12 березня 2014 року) встановлено, що смерть старшини у відставці ОСОБА_3 настала внаслідок захворювання: атеросклеротична хвороба серця, пов`язаного із виконанням ним обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

13 березня 2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської було постановлено рішення про призначення позивачці одноразової компенсації в сумі 7856 грн., як члену сім`ї, який втратив годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в порядку та на умовах ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У листі від 01 листопада 2018 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради у відповідь на звернення позивачки про неповідомлення про можливість отримання компенсації у більшому розмірі зауважив, що у відповідача відсутній встановлений чинним законодавством обов`язок роз`яснювати про можливість отримання державної допомоги або виплати, яка взагалі здійснюється іншим органом державної влади.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже отримав компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому підстав для скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 13 березня 2014 року про призначення ОСОБА_2 одноразової компенсації в сумі 7856 немає. Отже, позивач скористався наданим йому правом на отримання грошової допомоги у 2014 році.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

В силу вимог ч. 7 ст. 16-3 цього Закону якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Відповідно до абз. 1 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали особами з інвалідністю внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.07р. № 649 "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, установлено такі розміри виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: одноразової компенсації сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою - 7586 гривень.

Виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 № 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги", поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012р. № 96 затверджено форму Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг.

Відповідно до п. 4.1.25 Положення про Управління, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15 (із змінами), відповідач бере участь, у межах наданих повноважень, у зборі та підготовці документів щодо встановлення статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформленні та видачі відповідних документів про право на пільги, організовує надання пільг і здійснює призначення допомог та компенсацій цим громадянам відповідно до законодавства України в межах своїх повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2014 позивачкою подано до відповідача заяву, відповідного зразку, про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, в якій вона просила призначити одноразову компенсацію сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що передбачена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.67)

На підставі наданої заяви, рішенням Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 13.03.2014 позивачці призначено одноразову компенсацію у розмірі 7586 грн. (а.с.69)

Відповідачем вказане рішення від 13.03.2014 направлено до Центру для проведення відповідної виплати, оскільки відповідач здійснює виключно призначення компенсацій і допомог, а нарахування та виплату коштів проводить Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації. Вказана виплата отримана позивачкою.

Слід зазначити, що призначення та виплату одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги", поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Колегія суддів зауважкє, що позивачка самостійно звернулась до відповідача з відповідною заявою та необхідними документами, в якій сама вказала вид компенсаційної виплати, за якою зверталася. На підставі вказаної заяви, відповідно до законодавства, відповідач повинен був прийняти рішення про призначення одноразової компенсації, що ним і було зроблено.

Обов`язок відповідача, роз`яснювати, особі, яка звернулася за призначенням відповідної виплати, про можливість отримання іншої державної допомоги або виплати, на яку в даному випадку претендує позивачка, та призначення якої здійснюється Міністерством оборони України, діючим законодавством не передбачено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач вже реалізувала своє право на отримання такого виду допомоги як одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому додаткове отримання нею одноразової грошової допомоги за Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не є можливим.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач вже отримав компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому підстав для скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 13 березня 2014 року про призначення ОСОБА_2 одноразової компенсації в сумі 7856 немає. Отже, позивач скористався наданим йому правом на отримання грошової допомоги у 2014 році.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від року по справі № 816/1585/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року по справі № 520/10103/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 27.05.2019 року