Справа № 815/1325/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1325/18

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Шевчук О.А., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 р. по справі № 815/1325/18

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління ДФС в Одеській області

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк"

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 р. позов задоволено частково.

На зазначене рішення суду Головне управління ДФС в Одеській області подали апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, просять визнати поважними підстави пропуску строку для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції. До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому апелянт просить визнати поважними підстави пропуску строку для апеляційного оскарження ГУ ДФС в Одеській області; поновити строк на апеляційне оскарження ГУ ДФС в Одеській області; відкрити провадження у справі за апеляційною скаргою ГУ ДФС в Одеській області.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Як вбачається з адміністративного позову, він містить вимогу майнового характеру.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України "Про судовий збір" (в редакції з 15.12.2017 року, оскільки адміністративний позов було подано до суду 27.03.2018 р.) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездтних осіб.

За подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, Головному управлінню ДФС в Одеській області необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішеня суду у розмірі 1078,32 грн.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок №1007, одержувач УК в м. Одесі / Приморський р-н./ 22030101 ,банк: Казначейство України, код банку:899998 Код ЄДРПОУ суду 34380461, в розмірі 1078,32 грн., в зв`язку з чим апеляційна скарга, відповідно до вимог ч.1 ст.169 КАС України залишається без руху, з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Стосовно клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження суд зазначає.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 295 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2018 р.) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду було ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи 25 травня 2018 року (а.с.67-75).

22 червня 2018 року на зазначене рішення суду першої інстанції Головним управлінням ДФС в Одеській області через суд першої інстанції було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2018 року апеляційна скарга Головного управління ДФС в Одеській області була залишена без руху з підстав, що відсутній документ про сплату судового збору та надано апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, надання документу про сплату судового збору, на протязі 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2018 року було продовжено Головному управлінню ДФС в Одеській області строк на усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання документу про сплату судового збору за її подачу, терміном 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у зв`язку з неусуненням недоліків, було повернуто апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року (а.с. 113-114).

21 травня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області повторно подано через суд першої інстанції апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року, в якій, крім іншого, просять визнати поважними підстави пропуску строку для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції. До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому апелянт просить визнати поважними підстави пропуску строку для апеляційного оскарження ГУ ДФС в Одеській області; поновити строк на апеляційне оскарження ГУ ДФС в Одеській області; відкрити провадження у справі за апеляційною скаргою ГУ ДФС в Одеській області. Зазначене клопотання обгрунтовано тим, що, на думку апелянта, причини, у зв`язку з якими апелянт був позбавлений можливості своєчасно сплатити судовий збір та додати до апеляційної відповідне платіжне доручення є поважними, оскільки неможливість сплати судового збору не залежала від суб`єкта владних повноважень, так як пов`язана з ненадходженням коштів, зокрема на сплату судового збору, а також наявність постійних арештів рахунків.

До апеляційної скарги повторно не надано документу про сплату судового збору.

Суд вважає причини пропуску строку, зазначені апелянтом, не достатніми та не поважними підставами для поновлення пропущеного строку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

При цьому судова колегія зазначає, що в ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору митним органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Цє пов`язано з тим, що держава має дотримуватися принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Зокрема, на це ЄСПЛ звертав увагу у п. 74 рішення "Лелас проти Хорватії": "Держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків, 'іншими"словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

Також, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб в тому числі при оскарженні судових рішень у судовому порядку. Будь-які зволікання зі сплатою судового збору у строк, встановлений законодавцем для оскарження судового рішення, та звернення з клопотанням про поновлення строку на оскарження через несплату судового збору вже саме по собі є порушенням принципу "належного урядування" про-який говорить ЄСПЛ.

Держава (в даному випадку - в особі податкових органів) не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень через невчасну сплату судового збору податковим органом та будь-які проблеми, що виникають під час внутрішньої процедури узгодження його сплати. Як зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, такі помилки, допущені органами державної влади, не повинні виправлятися за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (в даному випадку - позивача, у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, винесеного на його користь).

У зв`язку із вищевикладеним, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.296,298 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на зазначене, та керуючись вимогами норм Кодексу адміністративного судочинства, суддя приходить до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху, для надання апелянтом інших поважних підстав, які унеможливили апелянту звернутись до суду вчасно, для поновлення строку на апеляційне оскарження; надання документу про сплату судового збору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298, 299 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без руху.

Надати апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Роз`яснити Головному управлінню ДФС в Одеській області , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженю.

Суддя-доповідач: Шевчук О.А.