Справа № 538/281/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р.Справа № 538/281/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Подобайло З.Г. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 (повний текст складено 05.03.2019, головуючий суддя І інстанції Бондарь В.А., м.Лохвиця Полтавської області) по справі № 538/281/19 за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме щодо заміни сторони виконавчого провадження ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як стягувача у виконавчому провадженні №30235828 від 08.12.2011 за виконавчим листом №2-а-3626/2011, виданим Лохвицьким районним судом Полтавської області, на його правонаступника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , р. ІНФОРМАЦІЯ_2 .о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, вважає її такою, що винесена із порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що є спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Витягом з Державного реєстру правочинів, а тому є підстави для задоволення її заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 26.07.2011 року Лохвицьким районним судом Полтавської області винесено рішення про зобов`язання Управління ПФУ в Лохвицькому районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 15.12.2010 по 15.06.2011.

26 липня 2011 року Лохвицьким районним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 2-а-3626/2011 р., який було подано до виконавчої служби для примусового стягнення коштів з боржника.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 30235828 від 08.12.2011 ОСОБА_2 є стороною виконавчого провадження - стягувачем.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.8)

ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано до суду доказів на підтвердження успадкування ОСОБА_1 пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (тут і далі - в редакції, чинній на момент звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.ч.1 та 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма закріплена у ч.1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження), згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.

ОСОБА_1 вказує, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2 за договором дарування, яка прийняла спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч.1 ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини

Положеннями ч.ч.1, 3 та 5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що ОСОБА_1 для підтвердження факту правонаступництва у відповідному виконавчому провадженні має надати суду підтвердження факту успадкування саме нею сум пенсії, які належали ОСОБА_2 , але не були ним одержані за життя.

На підтвердження доводів стосовно спадкування за ОСОБА_2 , заявник надає до суду копію договору дарування будинку від 23.06.2011, Витяг з Державного реєстру правочинів та свідоцтво про державну реєстрацію прав від 06.07.2011. (а.с.4-5)

Із даних документів слідує, що ОСОБА_2 передав, а його дочка ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) прийняла безоплатно у дар будинок, який знаходиться у місті Лохвиця.

Колегія суддів звертає увагу, що даний спір стосується виконавчого провадження №30235828 від 08.12.2011 за виконавчим листом №2-а-3626/2011 щодо зобов`язання Управління ПФУ в Лохвицькому районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 15.12.2010 по 15.06.2011.

Таким чином, договором дарування будинку від 23.06.2011, Витягом з Державного реєстру правочинів та свідоцтвом про державну реєстрацію прав від 06.07.2011 не підтверджується успадкування ОСОБА_1 пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві.

Також, ОСОБА_1 на підтвердження доводів стосовно спадкування надано до суду копію Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.01.2017. (а.с.6, 29)

Із даного Витягу слідує, що 20.01.2017 було здійснено реєстрацію спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, (далі Порядок №296/5) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Згідно із п.3.1 Порядку №296/5 право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

В свою чергу, приписами п.2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569, передбачено відомості про заведену спадкову справу, які вносяться Реєстратором до Спадкового реєстру, в тому числі щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та спадкоємців.

ОСОБА_1 не надано до суду свідоцтво про право на спадщину, а із наданого Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.01.2017 не вбачається, що реєстратором внесено до такого реєстру відомості щодо спадкоємців.

В той же час, на зазначеному Витязі міститься вчинений «від руки» напис: «Спадкоємець: Солодка Людмила Іванівна. Нотаріус», а також навпроти слова «Нотаріус» міститься підпис особи, однак встановити кому даний підпис належить не вдається можливим, оскільки прізвище, ім`я та по батькові не зазначено.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.3.2 Положення про Спадковий реєстр витяги та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру засвідчуються підписом та скріплюються печаткою Реєстратора.

В той же час, копія наданого ОСОБА_1 . Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.01.2017 не завірена нотаріально, а містить лише її особистий підпис про відповідність даного документу оригіналу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність беззаперечних доказів на підтвердження успадкування ОСОБА_1 пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 по справі № 538/281/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 по справі № 538/281/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 травня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц З.Г. Подобайло