Справа № 520/1315/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 травня 2019 р. № 520/1315/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 .,

представника відповідача - Гончаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_4 від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 111690,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 15 січня 2019 року під час отримання заробітної плати на підприємстві, де працює позивач, останній виявив, що з його заробітної плати здійснюється утримання, у зв`язку з чим звернувся до бухгалтерії підприємства, де отримав довідку №3 від 15.01.2019, з якої довідався про існування виконавчого провадження №57425656 від 24.10.2018. 25 січня 2019 року позивач звернувся до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області із заявою щодо отримання виконавчого документу, що став підставою дія відкриття виконавчого провадження №57425656 від 24.10.2018. 31 січня 2019 року позивачу у відділі державної виконавчої служби підтвердили, що дійсно вказане провадження існує і підставою для його відкриття стала постанова заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_4 від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України, п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509.

Ознайомившись з вказаною постановою позивачем виявлено, що заступником начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_4 розглядалася справа про накладання штрафу на підставі акта інспекційного відвідування від 20 липня 2018 року №ХК0992/292/АВ щодо виявлених порушень під час підприємницької діяльності позивача і за наслідками розгляду вказаної справи було встановлено, що в порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України одного працівника було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженою ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим на позивача накладено штраф у розмірі 111690 грн. Позивач вважає дії відповідача протиправними, а докази вчинення ним адміністративного правопорушення такими, що є недопустимими.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог, у зв`язку з тим, що Головним управлінням Держпраці у Харківській області проведено інспекційне відвідування на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин. Вирішальним чинником для прийняття рішення про проведення інспекційного відвідування відносно ОСОБА_2 стало звернення фізичної особи ОСОБА_6 та лист Чугуївської місцевої прокуратури. Відповідач зазначив, що вважає оскаржувану постанову такою, що відповідає чинному законодавству, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що інспекторами Держпраці проведено інспекційне відвідування за відсутності позивача або його уповноваженого представника та без повідомлення про проведення такого заходу, що є порушенням Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач правом на подання заперечення на відповідь на відзив не скористався.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити з підстав та мотивів, викладених у позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що інспекторами праці Головного управління Держпраці у Харківській області проведено інспекційне відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на предмет додержання законодавства про працю, у тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладання трудового договору, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 20 липня 2018 року № ХК0992/292/АВ (далі - Акт інспекційного відвідування).

Підставою для проведення вказаного заходу стали наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 18.07.2018 № 01.01-07/953 про проведення заходу державного контролю ФОП ОСОБА_2 та направлення № 01.01-94/02.03/1858 від 18.07.2018 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування/невиїзного інспектування об`єкту відвідування.

Підставою для прийняття рішення про проведення інспекційного відвідування відносно ФОП ОСОБА_2 стало звернення фізичної особи ОСОБА_6 від 03.07.2018 № П-687 та лист Чугуївської місцевої прокуратури від 05.07.2018 № 02-29/1-18.

На підставі Акту інспекційного відвідування винесено:

- припис про усунення виявлених порушень № ХК0992/292/АВ/П від 20.07.2018;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК0992/292/АВ/П/Тд-ФС від 10.08.2018.

Згідно з Актом інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що позивач фактично допустив до роботи 1 працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску та загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до припису про усунення виявлених порушень № ХК0992/292/АВ/П від 20.07.2018 позивача зобов`язано усунути порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України

Згідно з постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС від 10.08.2018 на позивача накладено штраф за порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України у розмірі 111690,00 грн.

Позивач вважає, що інспекційне відвідування проведено з порушенням вимог, встановлених приписами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, а у діях позивача відсутній склад порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об`єднання.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 2 Закону дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно - будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Частиною 11 ст.4 Закону встановлено, що плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Суд зазначає, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення) (ч.5 ст.7 Закону).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295.

Пунктом 9 зазначеного Порядку передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі (п.8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю).

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Таким чином, суд робить висновок про те, що повідомлення про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин має бути здійснено уповноваженими посадовими особами контролюючого органу до початку проведення такого відвідування.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 проводилося за відсутності безпосередньо позивача чи його представників.

З матеріалів справи також вбачається, що направлення на проведення відповідачем адресоване позивачу по спливу понад 1 години після проведення інспекційного відвідування (фіскальний чек від 19.07.2018 з номером відправлення 873).

Таким чином, в порушення зазначених норм права, інспекторами праці фактично проведено заходи державного контролю (інспекційне відвідування) за відсутності позивача або його уповноваженого представника та без повідомлення про проведення такого заходу.

Таким чином, не повідомлення позивача або його представника про проведення інспекційного відвідування, не пред`явлення позивачу або його представнику службових посвідчень, а також проведення інспекційного відвідування без участі позивача або його представника є порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295.

Судом встановлено, що в Акті інспекційного відвідування відповідач зазначає, що захід державного контролю у формі інспекційного відвідування від 19.07.2018 здійснено на території національного природного парку "Гомільшанські ліси" Зміївський район, Харківська область, де оплату проїзду здійснював громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте до суду не надано доказів, що слугували підставою для висновків відповідача про те, що підприємницьку діяльність позивач здійснює саме на території національного природного парку "Гомільшанські ліси" Зміївський район, Харківська область.

Щодо посилань відповідача на квитанцію про оплату "за рекреаційні послуги. Боротьба з забрудненням навколишнього середовища" ФОП Шеметов А.С., як на підтвердження фактичного місця здійснення діяльності позивача, суд зазначає, що вказаний доказ не відповідає критерію допустимості, встановленого ст. 74 КАС України.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії" (рішення від 21 січня 1999 року) постановив, що хоча стаття 6 Конвенції і гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона все-таки не встановлює жодних правил щодо прийнятності доказів або порядку їх оцінки. Тому встановлення таких правил взагалі є предметом, що регулюється національним законом і національними судами.

Суд зазначає, що лише дотримання встановлених умов та порядку прийняття суб`єктами владних повноважень рішень про проведення інспекційних відвідувань, ознайомлення із направленням на таке відвідування до його початку, присутності особи або її представника під час відвідування, тощо, зумовлюють проведення інспекційного відвідування із дотриманням вимог закону.

При цьому у межах спірних правовідносин інспекційне відвідування співробітниками ГУ Держпраці у Харківській області здійснено з порушеннями вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, що свідчить про незаконність такого інспекційного відвідування та відсутності його правових наслідків, а тому постанова заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М . від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 111690,00 грн, яка є наслідком вищевказано заходу державного контролю, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Оцінюючи аргументи учасників справи та надані ними докази, суд зазначає, що відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

При цьому під час судового розгляду відповідачем не доведено правомірності своїх дій, що слугували підставою для винесення оскаржуваного рішення, у той час як факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_4 від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 111690 (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1116 (одна тисяча сто шістнадцять) грн 91 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 29 травня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов