Справа № 1140/2785/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2785/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимовій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу товариств з обмеженою відповідальністю «Фібр ЛТД»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року (головуючий суддя Брегей Р.І.)

у справі № 1140/2785/18

за позовом товариств з обмеженою відповідальністю «Фібр ЛТД»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фібр ЛТД» звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кропивницького управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 05 травня 2018 року, яким збільшено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 58270,27 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 46616,21 грн. та за штрафними санкціями 11654,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками, тобто зазначене не тягне автоматичну зміну умов договору щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати землі за 2017 - 2018 роки за оскаржуваним податковим повідомленням рішенням.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд, посилаючись на приписи ст.289 ПК України, зазначив, що якщо розмір орендної плати залежить від нормативно-грошової оцінки землі, котра підлягає обов`язковій індексації в силу приписів ПК України, то її величина у грошовому виразі є змінною і не залежить від волі сторін. У разі індексації нормативно-грошової оцінки землі у сторін не виникає обов`язку внесення змін до договору в частині розміру орендної плати, оскільки на час укладення правочину вони усвідомлювати, що вона буде змінюватись у грошовому виразі з причини, яка не залежить від їхньої волі.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно проіндексовано нормативну грошову оцінку земельної ділянки і збільшено товариству грошове зобов`язання з орендної плати.

З приводу правового висновку Верховного Суду у аналогічній справі (№ 813/3819/17) суд першої інстанції зазначив, що Верховний Суд жодним чином не аналізував приписи ст.289 ПК України і не провів сукупний аналіз з приписами ст.288 ПК України, тому суд першої інстанції в результаті аналізу норм права, які не враховувались Верховним Судом, не погодився в висновком Верховного Суду, прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Позивач зазначає, що законодавством України чітко визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, а Податковий кодекс України регулює лише строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, податковий період, порядок обчислення орендної плати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, місце судового засідання повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 28.12.2007 між Кіровоградською міською радою (Орендодавець) та позивачем - ТОВ «Фібр ЛТД» (Орендар) укладено договір оренди землі, згідно якому Орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 № 1590 надає, а Орендар приймає в строкове користування земельну ділянку для розміщення автомобільної стоянки, яка знаходиться по прос. Перемоги в м. Кропивницькому.

Сторони за цим договором (державна реєстрація від 28.12.2007 № 679) з урахуванням додаткової угоди до договору № 51 від 03.09.2012, яка зареєстрована в Головному управлінні Держземагенства 05.11.2012 за № 01262, встановили, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки: 4329,76 грн. на місяць згідно розрахунку, що додається до цієї Додаткової угоди.

Згідно розрахунку розміру плати за земельну ділянку, нормативно грошова оцінка орендованої земельної ділянки станом на 21.09.2011 з урахуванням коефіцієнту індексації складає 1731905,99 грн.

22.03.2018 відповідачем Кропивницьким управлінням Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Фібр ЛТД» по платі за землю (КБК 18010600) (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) на 2018 рік, за результатами якої складено акт № 0007/11- 28-52-03/22211743.

Перевіркою встановлено наступне.

Додатковою угодою № 51 від 03.09.2012 до договору оренди землі від 22.12.2007 розмір орендної плати становить 4 329 грн. 76 коп. на місяць. ТОВ «Фібр ЛТД» в податковій декларації з плати за землю від 20.02.2018 № 25963 обчислило суму податкового зобов`язання на 2018 рік, в розмірі 51 957 грн. 08 коп., тобто 4 329 грн. 76 коп. щомісяця (4 329 грн. 72 коп. - грудень місяць).

ТОВ «Фібр ЛТД» орендна плата декларується та сплачується у відповідності із додатковою угодою № 51 від 03.09.2012 до договору оренди землі.

Листом Держгеокадастру № 6-28-0.22-244/2-18 від 11.01.2018 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становив: за 2012 рік-1,0; за 2013 рік - 1,0; за 2014 рік - 1,249; за 2015 рік - 1,433; за 2016 рік - 1,06; за 2017рік-1,0.

Виходячи з вказаної інформації, контролюючий орган дійшов висновку, що сума грошового зобов`язання товариства з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на 2018 рік повинна складати 51957,08*1,249*1,433*1,06 = 98573,29 грн., що свідчить про заниження ТОВ «Фібр ЛТД» суми податкових зобов`язань, заявлених у податкових деклараціях, і відповідальність за дане порушення передбачена п. 123.1 ст. 123 Розділу II Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомленням - рішення № від 05.05.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 58270,27 грн., в тому числі за основним платежем 46616,21 грн. та за штрафними санкціями 11654,06 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

На час укладення вищевказаного Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2007 діяв Закон України «Про плату за землю» від 03.07.92 № 2335-ХІІ, який втратив чинність з 01.01.2011 згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

З 01.01.2011 питання оподаткування земельних ділянок та сплати орендної плати за землю урегульоване Податковим кодексом України.

За визначенням пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України в редакції з 01.01.2017 плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

Порядок обчислення та сплати орендної плати за землю визначається статтею 288 ПК України.

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до п.п.288.2-288.4 ст.288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За правилами пп.288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст.288 ПК України в редакції з 01.01.2017, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, зокрема, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Водночас положеннями пп. 271.1.1, 271.1.2 п.271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування земельним податком є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки (п.274.1 ст.274 ПК України).

Відповідно до п.288.7 ст.287 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу, тобто за такими ж правилами, як і для земельного податку.

Так, відповідно до п.п.286.1, 286.2 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За правилами п.289.1 ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п.289.2 ст.289 ПК України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за наведеною в цьому пункті формулою.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до п.289.3 ст.289 ПК України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, що стосується розміру орендної плати за землю Податковим кодексом України встановлено тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю (п.288.5 ст.288 ПК України). За цим виключенням, інші питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Приписами ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 654 Цивільного кодексу України (який є загальним нормативно-правовим актом, що регулює зобов`язальні правовідносини) визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно умов абзацу 4 розділу 4 договору оренди землі від 28.12.2007, укладеного між позивачем та Кіровоградською міською радою, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Згідно абз.5 розділу 4 договору на кожен наступний рік орендна плата переглядається протягом січня-лютого такого року у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Згідно з абз.1 розділу 12 договору оренди земельної ділянки № 679 від 28.12.2007 зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін.

Як свідчать встановлені обставини справи, на час виникнення спірних правовідносин Кіровоградською міською радою (Орендодавцем) та ТОВ «Фібр ЛТД» (Орендарем) укладеним в установленому порядку договором оренди землі погоджено фіксований розмір орендної плати, який складає 4329,76 грн., та обумовлено, що розмір орендної плати може бути переглянутий, зокрема, в разі зміни розмірів зміни коефіцієнтів індексації.

Станом на 2018 рік зміни до вказаного договору оренди земельної ділянки в частині визначення розміру орендної плати сторонами не погоджувались та не вносились.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги, що жодною умовою договору не надано права стороні за цим договором, зокрема, орендарю, в односторонньому порядку змінювати умови договору, апеляційний суд вважає, що зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого в договорі розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2018 рік за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Відтак, враховуючи що розмір орендної плати за договором оренди землі відповідає положенням п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, податковий орган, який не є стороною за вказаним договором оренди землі, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення і, на що не звернув увагу суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, фактично змінив умови договору і збільшив розмір орендної плати, що в свою чергу є порушенням норм матеріального права та умов договору.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 05 травня 2018 року прийнято податковим органом необґрунтовано та підлягає скасуванню, позовні вимоги, відповідно, підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фібр ЛТД» задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 1140/2785/18 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05 травня 2018 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко