Справа № 686/11399/19
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/520/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої - судді Салоїд Н.М.,

при секретарі - Лоб І.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Линюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в і суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Інспектора роти №4 батальйону № 1 УПП в Хмельницькій області,

Третьої особи - управління патрульної поліції в Хмельницькій області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що постановою серії ЕАБ № 1040919 від 03 квітня 2019 року відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 122, в якій зазначено про те, що він 03.04.2019 року о 22 годині 22 хвилини керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Трудовій в м. Хмельницькому в сторону вул. Прибузької не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в Правил Дорожнього руху.

Таку зупинку транспортного засобу він здійснив на вимогу працівників патрульної поліції, котрі рухались позаду нього із включеними проблисковими маячками синього і червоного кольорів звуковим сигналом. Він, увімкнувши правий покажчик повороту, прийняв ближче до правої частини автомобільної дороги та здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу, увімкнув аварійну сигналізацію та вимкнув двигун.

При цьому інспектором поліції було виявлено, що транспортний засіб, а саме причіп має несправності системи зовнішніх світлових приладів, Дійсно така несправність мала місце і яке результат на місці зупинки транспортного засобу 03.04.2019 року поліцейським винесено щодо нього постанову. Проте, суть зазначено в ній порушення була зовсім іншою - зупинку в зоні дії знаку 3.34. Вважає винесену постанову незаконною, а дії поліцейського неправомірними та просить її скасувати, оскільки Правил дорожнього руху не порушував.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності як незаконну. Суду пояснив, що дійсно зупинив керований ним транспортний засіб в зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено», проте так діяв на вимогу поліцейських, котрі вимагали зупинки керованого ним засобу шляхом подання звукового сигналу та проблискових маячків та фактично його не бачив.

Інспектор поліції Харченко Б.О. заявленого позову не визнав, суду пояснив, що діяв у спосіб та в межах наданих йому повноважень. У транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , зокрема причепі габаритні ліхтарі були не ввімкнені, тому сигнал про вимогу позивачеві був поданий при повороті на вул. Трудову з Вінницького шосе, водій здійснив запинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник управління патрульної поліції проти задоволення позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити, оскільки порушення Правил зупинки транспортного засобу підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення підтверджується протоколом, фотознімком місця події та не заперечується самим позивачем.

Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи 03 квітня 2019 року постановою серії ЕАБ № 1040919 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Винесена постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 03 квітня 2019 року о 22 годині 22 хвилини керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Трудовій в м. Хмельницькому не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в Правил Дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує, що у визначений у постанові час і дату дійсно керував транспортним засобом вказаним у постанові, та здійснив зупинку у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ПДР України, знак 3.34 "Зупинку заборонено"забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи позивача про те, що він здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на вимогу патрульного поліцейського не звільняє його від відповідальності, оскільки він мав припаркувати керований транспортний засіб не порушуючи Правил дорожнього руху України. Його вина підтверджується фотокартками наданими відповідачем ( з зображенням дорожнього знаку 3.34,) та роздруківкою з карти із зображенням розміщення дорожнього знаку 3.34 на вул. Трудовій.

Крім цього, позивач сам визнає факт здійснення зупинки в зоні дії знаку, а відтак в порядку ч.І ст.78 КАС України зазначена оставина не підлягає доказуванню.

Щодо правомірності дій інспектора поліції, то судом враховано наступне.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто - Хмельницьку область.

Крім того, в тексті даного Рішення зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на леї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятій після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме ВІДСУТНІСТЬ необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р., було прийнято до змін, внесених 14.07.2015р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

Розглянуте Конституційним Судом питання у Рішенні від 26.05.2015р., стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року.

Так, пункт 2.3 Рішення № 5-рп/2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Враховуючи зміни, які були внесені до частини 2 статті 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, який наведений, зокрема, в частині 1 статті 222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАПу випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9,72,73,77,192,211,241,245,246 286 КАС України, ст. 247, 283 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суд -

У х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову серії ЕАВ № 1040919 від 03 квітня 2018 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складеної за ознаками частини 1 статті 122 КУпАП залишити без змін.

Повний текст рішення складено 26 травня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 діб з часу його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя: