Справа № 607/14036/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3114/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Матковська З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника позивача - Бойков О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року (головуючий суддя Ромазан В.В., м.Тернопіль, проголошено 16:41:31) у справі № 607/14036/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення та зобов`язання скласти протокол про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

23.07.2018 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Тернопільській області в частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а також зобов`язати Управління патрульної поліції в Тернопільській області скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Позов обґрунтовує тим, що 29.12.2015 року, близько 14:00 год., ОСОБА_2 , керуючи автобусом марки «Еталон», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, 183 км. + 640 м., в напрямку Тереблече, з наявними 11-ма пасажирами та, будучи в межах населеного пункту с. Брищі Млинівського району Рівненської області, не переконався в безпечності свого руху, виїхавши на зустрічну смугу допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen LТ-46» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку в сторону Доманово. Вважає, що відповідачем не вжито всіх заходів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: доставлення в поліцію ОСОБА_2 для складання протоколу або складання протоколу без підпису ОСОБА_2 , в якому робиться про це запис. Бездіяльність Управління патрульної поліції в м. Тернопіль щодо ухилення від складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та направлення матеріалів справи до суду вважає протиправною.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції щодо не вжиття всіх передбачених законом заходів щодо встановлення особи, яку слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2015 року близько 14 год. на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Теребеляче 183 км.+640 м. за участю водіїв транспортних засобів марки «Вольксваген ЛТ-46» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 та автобуса марки «Еталон» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а також нескладання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Зобов`язано Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції встановити особу, яку слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2015 року близько 14 год. на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Теребеляче 183 км.+640 м. за участю водіїв транспортних засобів марки «Вольксваген ЛТ-46» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 та автобуса марки «Еталон» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та скласти стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що відповідачем вжито всіх можливих заходів для встановлення особи, винної у ДТП, що мала місце 25 грудня 2015 року у с. Брищі Млинівського району Рівненської області, відтак звинувачення у бездіяльності вважають безпідставними. Щодо зобов`язання УПП в Тернопільській області ДПП скласти протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 та направити матеріали справи до суду, вважають, що така вимога є необгрунтованою та безпідставною, оскільки детальним аналізом постанови про закриття кримінального провадження №0000666 від 29 грудня 2015 року та копій матеріалів провадження за фактом ДТП, яка мала місце 29 грудня 2015 року на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, в межах с. Брищі Млинівського району Рівненської області, додатково зібраних матеріалів, не представляється можливим виконати вимоги статті 252 КУпАП, а саме оцінити докази за внутрішнім переконанням, дотримавшись всебічності, повноти і об`єктивності дослідити всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та прийняти законне рішення, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

29 грудня 2015 року, близько 14:00 год., відбулась дорожньо-трансопртна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керував автобусом марки «Еталон», р.н. НОМЕР_1 та рухався по автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, 183 км. + 640 м., в напрямку Тереблече, з наявними 11-ма пасажирами, будучи в межах населеного пункту с. Брищі Млинівського району Рівненської області, а також водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки «Volkswagen LТ-46» р.н. НОМЕР_2 , та рухався в зустрічному напрямку в сторону Доманово.

29 грудня 2015 року відомості про зазначену подію внесено до ЄРДР, відкрито кримінальне провадження №0000666 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

10 серпня 2016 року старшим слідчим СВ Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, яку в подальшому скасовано прокурором Дубенської місцевою прокуратурою, з підстав непроведения слідчим всіх необхідних слідчих дій.

24 листопада 2016 року старшим слідчим Придюком P.O. повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження, копія якої була направлена прокурору та начальнику Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області для вирішення питання про встановлення та притягнення винної особи до встановленої законом адміністративної відповідальності, визначеної статтею 124 КУпАП.

Зазначені матеріали дорожньо-транспортної пригоди 14 грудня 2016 року за №8878/210-2016 направлено начальникові Управління патрульної поліції в місті Тернополі для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності, які за результатами проведеної перевірки повернуто Млинівському відділенню поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

27 грудня 2017 року зазначені матеріали повторно направлено до Управління патрульної поліції у м.Тернополі для вирішення питання про встановлення та притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КУпАП ОСОБА_2 .

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не вжито заходів, передбачених п.3, 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої на поліцію покладено завдання, зокрема, вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначається Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з п. 1-4, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується цією ж статтею.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем вживались заходи направлені на встановлення винних осіб у даній дорожньо-транспортній пригоді, проте через не прибуття особи за викликом до органу поліції, а також відмова особи від підписання протоколу про адміністративне правопорушення не було встановлено винну особу, оскільки такі твердження суперечать вимогам ст.256 КУпАП, відповідно до якої, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Також відповідачем не вжито заходів, передбачених п.3, 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року у справі № 607/14036/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 28 травня 2019 року.