Справа № 725/2970/19
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/2970/19
Номер провадження 2-а/725/138/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі: Григорчук Д.В.,

за участю:

представника позивача - Чомкала В.В.

відповідача ОСОБА_3 ,

перекладачів Симанців О.І., Сабята Шарман,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул.Герцена, 2А м.Чернівці) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ) про примусове видворення, затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2019 року представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Посилався на те, що 20 травня 2019 року о 17:05год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску, у напрямку 790 прикордонного знаку, що на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Нижні Петрівці» відділу прикордонної служби «Красноїльськ», що на території Нижньопетрівецької сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області було затримано групу осіб, у тому числі і громадянина, який назвався громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цього ж дня, з метою з`ясування обставин правопорушення, ОСОБА_3 був затриманий до трьох діб, про що письмово проінформовано Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України та Посольство Ісламської Республіки Пакистан в Україні.

21 травня 2019 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чернівецького прикордонного загону, на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України з наданням строку для його виконання до 23 травня 2019 року.

Враховуючи те, що відповідач був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, на території України перебуває незаконно, достатніх коштів необхідних для виїзду за межі території України не має, відсутні документи, які підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетин державного кордону, просив позов задовольнити та примусово видворити відповідача за межі території України. А також затримати відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на шість місяців.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_3 , за допомогою перекладачів, пояснив, що позов він визнає. Рішення заступника начальника Чернівецького прикордонного загону від 21 травня 2019 року про примусове повернення за межі території України не має наміру оскаржувати, так як бажає повернутися в Республіку Пакистан. Послуг адвоката не потребує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

20 травня 2019 року о 17:05год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску, у напрямку 790 прикордонного знаку, що на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Нижні Петрівці» відділу прикордонної служби «Красноїльськ», що на території Нижньопетрівецької сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області було затримано групу осіб, в тому числі і громадянина Ісламської Республіки Пакистан, який назвався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 При особистому огляді та огляді речей відповідача, у нього не було виявлено документа, який посвідчує його особу (а.с.9).

Цього ж дня, з метою з`ясування обставин правопорушення та встановлення особи ОСОБА_3 затриманий до трьох діб, про що письмово проінформовано Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України та Посольство Ісламської Республіки Пакистан в Україні (а.с.6,8).

Також 20 травня 2019 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.204-1 ч.2 КУпАП, тобто за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії (а.с.5).

Рішенням начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чернівецького прикордонного загону від 21 травня 2019р., на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено примусово повернути відповідача за межі території України в країну походження Ісламську Республіку Пакистан, з наданням строку для його виконання до 23 травня 2019 року (а.с.7).

Однак ОСОБА_3 не має змоги виконати вказане рішення, оскільки як вбачається із матеріалів справи, а також пояснень відповідача, у нього відсутні документи на право перетину державного кордону та кошти для придбання квитка.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ч.3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно. З метою кращого життя він вирішив потрапити країн Західної Європи, а державу Україна використовував виключно, як транзитну країну.

Таким чином, відповідач, усвідомлюючи протиправний характер діяння, обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети щодо потрапляння до країн Західної Європи, внаслідок чого своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України.

Судом також встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. Зі слів відповідача, з відповідними заявами до працівників ДМС України він не звертався.

Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Як було встановлено судом, у відповідача відсутні документи, які ідентифікують його особу, що унеможливлює встановити його особу, а також вирішити питання про законні підстави його подальшого перебування на території України.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).

Проте позивачем не було вжито всіх заходів з метою встановлення особи відповідача.

Враховуючи те, що у відповідача відсутній паспортний документ чи інший документ, що надає йому право на перебування на території України на законних підставах, а також на виїзд з території України, та на підставі якого можливо встановити його особу, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Затримати з метою ідентифікації особи громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на термін шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 17год. 05 хв. 20 травня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.В. Вольська-Тонієвич