Справа № 161/6175/15-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3178/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2019 року про перегляд за виключними обставинами постанови (постановлене головуючим - суддею Кихтюк Р.М. у м. Луцьку) у справі № 161/6175/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2015 у справі № 161/6175/15-а в задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного УПФ України Волинської області про визнання дій щодо утримання з його пенсії сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а зазначену вище постанову - без змін.

02.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2015 у справі № 161/6175/15-а.

Свою заяву мотивує тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2015 у задоволенні його позову до Луцького об`єднаного УПФ України Волинської області про визнання дій щодо утримання з його пенсії сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору було відмовлено. Вважає, що вказане судове рішення має бути скасоване за виключними обставинам, оскільки 27.02.2018 рішенням Конституційного Суду України за № 1-р/2018 у справі № 1-6/2018 про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання, визнано таким, що не відповідає Конституції України положення абзацу першого п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

З врахуванням наведеного просив суд скасувати вказану вище постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2019 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Луцького міськрайонного суду від 21.05.2015 (справа № 161/6175/15-а, провадження № 2а/161/217/15) за виключними обставинами - відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення постанови суду від 16.07.2015 положення абзацу першого п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Луцького міськрайонного суду від 21.05.2015 (справа № 161/6175/15-а, провадження № 8-а/161/3/19).

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що суд не застосував норми Конституції України на котрі він покликався у позовній заяві та заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами як норми прямої дії, неправильно витлумачив ст. 152 конституції України та ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» щодо застосування рішення Конституційного Суду України для перегляду судового рішення за виключними обставинами і при цьому не застосував також норми ст. 361-369 КАС України, котрі мав би застосувати.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Судом встановлено, що у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в обґрунтування яких посилався на протиправність дій відповідача щодо оподаткування пенсії позивача податком на доходи фізичних осіб та військового збору, що призвело до її виплати у меншому, ніж належало, розмірі.

Як вже зазначалось судом вище, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2015 у справі № 161/6175/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016, у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Відмовляючи позивачу у задоволенні адміністративного позову суд посилався на положення абзацу першого п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до яких до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються, зокрема, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення.

З огляду на викладене суд встановив, що положення Податкового кодексу в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015, і не визнанні такими, що не відповідають Конституції України, то Управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку діяло відповідно до чинного законодавства, щодо утримання з його пенсії сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

27.02.2018 Конституційним Судом України прийнято рішення у справі № 1-6/2018, яким визнано неконституційними положення абзацу першого п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

В свою чергу в силу приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічні положення закріплені у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII.

Крім цього, із резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 вбачається, що положення абзацу першого п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, дія абзацу першого п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України втратила чинність з 27.02.2018 та зворотної дії в часі не має.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.10.2018 в адміністративній справі № 161/3466/16-а та 05.02.2019 в адміністративній справі № 333/5015/15-а.

За наведених обставин, з огляду на те, що на час виникнення спірних правовідносин та прийняття Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2015 у справі № 161/6175/15-а положення абзацу першого п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України були чинними та підлягали застосуванню, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2015 у справі № 161/6175/15-а задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2019 року про перегляд за виключними обставинами постанови у справі № 161/6175/15-а - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 28 травня 2019 року