Справа № 146/600/19
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/600/19
РІШЕННЯ
Іменем України

"27" травня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-cyдді Пилипчука О.В.
з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні у відкритому судового засіданні в смт. Томашполі адміністративну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1
відповідач: ОСОБА_2 - військовий комісар Томашпільського району Вінницької області
вимоги позивача: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
представник відповідача: Щербатий Анатолій Анатолійович
ВСТАНОВИВ:
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
25 квітня 2019 року до суду з цією позовною заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову військового комісара Томашпільського району Вінницької області про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у сумі 119 гривень як безпідставну.
Позов мотивовано наступним.
11 квітня 2019 року військовим комісаром Томашпільського району майором ОСОБА_2 було винесено постанову в адміністративній справі № 11 від 19.04.2019 відносно позивача про скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210 КУпАП.
Постанову позивачем отримано 22.04.2019 звичайним поштовим відправленням.
Даною постановою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 119 гривень.
З даною постановою позивач не згоден і вважає її незаконною., безпідставною, прийняту з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Позивач вказує на те, що ч.1 ст. 210 КУпАП не передбачено відповідальність за відмову від отримання повістки, протокол про правопорушення відносно нього винесено провідним спеціалістом командування Томашпільського РВК ОСОБА_3 , посада якого відноситься до держслужбовця категорії «В» і ця посада не відноситься до осіб, які мають право на складання таких протоколів, бланк протоколу та акту ОСОБА_3 були заповнені до того, як останній прибув до місця роботи позивача, тобто до виявлення подій, за якими слідують складання протоколу чи акту, копії даних бланків було залишено на місці роботи позивача, а не отримані позивачем поштовим відправленням.
На вказане порушення законодавства позивач вказав у своїй заяві 17.04.2019, однак його заява не була взята до уваги.
15 травня 2019 року представником відповідача Щербатим А.А. подано відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити ОСОБА_1 у скасуванні постанови Томашпільського районного військового комісара № 11 від 19.04.2019, оскільки позивач прямо ухиляється від призову на строкову військову службу.
Відзив мотивовано наступним.
11.04.2019 о 11-35 годині у відділенні «Нової пошти» в смт Томашпіль було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за відмову від отримання повістки для проходження медичного огляду та неявки до військового комісаріату у двох примірниках, один з яких вручено позивачеві особисто. Позивач у своїх поясненнях зазначив, що відмовляється від отримання повістки у зв`язку з поданням документів для проходження служби в поліції.
Представник відповідача інформує, що відповідно до ст. 17 п.13 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відстрочка від призову на строкову військову службу надається поліцейськими-на весь час проходження служби. Громадянам, які подають чи подали документи для участі у конкурсі на заміщення посад поліцейських, відстрочки не передбачено.
Позивач відмовився підписуватися у протоколі про адміністративне правопорушення, де одразу ж за участю двох свідків було складено письмовий акт відмови від підписання протоколу і відмови від отримання повістки.
Стосовно уже заповнених бланку протоколу і акту представник відповідача повідомив, що при позивачеві було здійснено дзвінок до відповідальної особи за діловодство у Томашпільському районному військовому комісаріаті, яка зареєструвала у журнал вхідних протокол і акт.
Провідний спеціаліст командування службовець ЗСУ ОСОБА_3 має повне право на складання протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки уповноважений на це Наказом військового комісара № 126 від 26.12.2018 «Про призначення відповідальних осіб за складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Заява, яка надійшла від позивача 17.04.2019, була розглянута, відповідь було надано без порушення Закону України «Про звернення громадян» 19.04.2019 за вихідним № 461.
Представник відповідача наголошує, що ОСОБА_1 зобов`язаний був незалежно від того, отримав повістку від військкомату або ні, у 10-денний термін з`явитися для уточнення військово-облікових даних. Позивач у Томашпільський районний військовий комісаріат жодного разу не з`явився, повістки від працівників військкомату отримувати відмовляється, нічим це не мотивуючи. Його діяння можна розцінювати як ухилення від проходження строкової служби.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 6 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 16 травня 2019 року на 09-00 годину.
14 травня 2019 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутності.
15 травня 2019 року представником відповідача Щербатим А.А. подано відзив на позовну заяву.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 16 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду на 09-00 годину 27 травня 2019 року.

Доводи учасників справи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, представник відповідача Щербатий А.А. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на обставини, зазначені в відзиві, попросив відмовити у задоволенні позову.
На запитання головуючого представник відповідача визнав, що постанову № 11 від 19.04.2019 було складено саме ним, а не військовим комісаром ОСОБА_2 , який лише підписав дану постанову, підтвердив те, що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 126 від 26.12.2018, має право лише на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, обставини, на які послався представник відповідача у відзиві на позовну заяву, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Конституція України.
Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кодекс адміністративного судочинства України.
Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Стаття 6. Кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частина 1 статті 9. Розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частина 4 статті 70. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Частина 2 статті 71. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частина 1 статті 72. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Кодекс України про адміністративні правопорушення.
Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Стаття 9. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі по тексту - КУпАП) за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).
Відповідно до ст. 235 КУпАП військові комісари розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 - 211-6 КУпАП.
Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак відповідачем жодного доказу вчинення позивачем правопорушення не надано.
У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;
- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
-виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року (Заява № 17444/04).
Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Позиція суду.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою став протокол про адміністративне правопорушення, складений провідним спеціалістом командування Томашпільського районного військового комісаріату Щербатим А.А. 11.04.2019.
Судом встановлено, що 11 квітня 2019 року провідним спеціалістом командування Томашпільського РВК Щербатим А.А. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Суть адміністративного правопорушення-11.04.2019 року о 11-35 год, Нова пошта, смт Томашпіль, вул. Черняхівського, 4, відмова від отримання повістки (а.с.5).
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не підписаний з боку позивача та не містить інформації щодо отримання його екземпляру або інформації щодо відмови позивача від отримання такого протоколу. У протоколі лише вказано, що позивач відмовився від його підпису, проте у ньому відсутні відмітки про його складання у двох екземплярах та розписки позивача про отримання такого екземпляра або відмови від його отримання.
Відповідно до ч.1 ст.210 КУпАП порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах, тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до копії постанови номер 11 від 19.04.2019 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Обставини правопорушення, установлені під час розгляду справи- 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 порушив ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Указ президента України 22/2019, систематично не з`являється до військкомату і відмовляється від отримання повісток. На ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 119 гривень, копію постанови особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, надіслано 19.04.2019 поштою (а.с.4).
Від підписання постанови ОСОБА_1 відмовився.
Жодних доказів того, що позивачу надсилалися поштою копії оскаржуваної постанови і протоколу та що він їх отримав, відповідачем надано не було.
Дана постанова підписана військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Як було встановлено в судовому засіданні та визнано представником відповідача, дану постанову було складено ОСОБА_3 , який не має права на винесення постанов за справою про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 235 КУпАП справи про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу (статті 210, 210-1, 211 - 211-6) розглядають військові комісаріати.
Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.
Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-19 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.
Проте, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 126 від 26.12.2018 року чітко не уповноважено провідного спеціаліста командування службовця Збройних Сил України ОСОБА_3 складати протоколи про правопорушення відповідно за ст.ст. 210, 211 КУпАП.
Також цього ж дня-11.04.2019- складено акт відмови від отримання повістки (а.с.6).
17.04.2019 ОСОБА_1 подав до військового комісара Томашпільського району Вінницької області заяву, в якій звертає увагу на порушення його цивільних прав та вимог чинного законодавства та пояснює, що бере участь у конкурсі на заняття посади у Національній поліції України (а.с.7-8).
19.04.2019 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надано відповідь ОСОБА_1 , де повідомлено, що провідний спеціаліст командування службовець ЗСУ ОСОБА_3 має повне право на складання протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки уповноважений на це Наказом військового комісара .
11.10.2018 Томашпільським РВК було надіслано офіційний запит до ГУНП у Вінницькій області стосовно підтвердження участі ОСОБА_1 у конкурсі на заміщення посади поліцейського. У відповіді було вказано, що ОСОБА_1 жодного разу не брав участі в конкурсі на заміщення посади поліцейського. Дане діяння можна розцінювати як навмисне введення в оману працівників районного військового комісаріату. Протокол про адміністративне правопорушення скасований не буде, постанову винесено 19.04.2019. всі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 явно ухиляється від призову на строкову службу (а.с.9).
Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, відповідачем не було додано будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 недоведеною у встановленому порядку.
Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.
За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України, такі сумніви трактуються на його користь.
Будь-які докази, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач не з`явився на виклик до військового комісаріату без поважних причин або порушив правила військового обліку, за що наступає адміністративна відповідальність - відсутні.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки оскаржувана постанова, яка надана позивачем до адміністративного позову, складена з порушенням норм процесуального законодавства.
Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.
Зазначені висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а.

Висновки суду за результатом розгляду справи.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд повинен повно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надати їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який не можна вважати допустимим доказом по справі, належних доказів, що подія мала місце, не має, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та постанова складена відносно нього ж містять розбіжності у зазначенні обставин правопорушення, зміст постанови відносно ОСОБА_1 не відповідає змісту протоколу, складеного відносно нього ж.
Також позивач зазначає, що підставою для скасування незаконної постанови є порушення права на захист, а саме розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та яка була належним чином сповіщена про місце та час розгляду справи.
Стороною відповідача не надано суду доказів про сповіщення позивача про місце та час розгляду справи відносно нього.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова складена з порушенням норм процесуального законодавства, вину ОСОБА_1 не доведено у встановленому порядку, а відтак оскаржувана постанова підлягаю скасуванню, а провадження у справі-закриттю.
Зважаючи на те, що згідно з ч. 5 ст. 288 КУпАП України особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору, судові витрати за розгляд справи і задоволення вимог слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 33, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 285, 288 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 7, 9, 70-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісара Томашпільського району Вінницької області майора ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову (без номера) від 11.04.2019 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Судові витрати за розгляд справи і задоволення вимог віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.08.2011 Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 -військовий комісар Томашпільського районного військового комісаріату Вінницької області, адреса: АДРЕСА_2 ;
треті особи: ОСОБА_3 -провідний спеціаліст командування Томашпільського районного військового комісаріату, паспорт НОМЕР_3 , виданий 10.02.2009 Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: О. В. Пилипчук

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 27 травня 2019 року.
Повний текст рішення складено 28 травня 2019 року.