Справа № 0240/2903/18-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 травня 2019 року

м. Київ

справа №0240/2903/18-а

адміністративне провадження №К/9901/14736/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби (ДФС) у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 18.04.2018 №0-0202 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 28`387,20 грн.

Головне управління ДФС у Вінницькій області подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.04.2018 №0-0202, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 28`387,20 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обставин, які б виключали можливість застосування положень частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, судом касаційної інстанції не встановлено. У касаційній скарзі посилань на наявність відповідних обставин немає.

Постановлені у справі судові рішення вмотивовані тим, що Податковим кодексом України чітко розмежовані об`єкти, що за своїми технічними характеристиками підпадають під визначення об`єктів житлової нерухомості, а також об`єкти нежитлової нерухомості; ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).

Обґрунтовуючи довід про невідповідність ухвалених у справі судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій нормам матеріального і процесуального права, відповідач посилається на те, що наявний у позивача об`єкт нерухомості - житловий будинок з вбудованими магазином загальною площею 1058,5 кв. м (частка власності - 1/2) згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДУ 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, не відноситься до жодного з типів нежитлових споруд. Ці доводи були перевірені судами першої та апеляційної інстанцій з дослідженням в судовому процесі належних доказів та встановленням факту, що позивач є власником об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, щодо оподаткування яких рішенням сесії Бершадської міської ради від 13.07.2016 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Бершадської міської ради на 2016 рік" встановлено різні ставки податку.

Суди першої та апеляційної інстанцій, з посиланням на позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 27.02.2018 (справа №811/2154/13-а), від 31.07.2018 (справа №817/1339/17), від 29.03.2019 (справа №808/3412/16) обгрунтовано відхилили доводи відповідача про те, що податкове повідомлення - рішення було сформовано автоматично на підставі наявних відомостей про об`єкти оподаткування, оскільки наявна в інформаційно-аналітичних базах інформація не завжди відповідає фактичним обставинам.

За правилами пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню; у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду