Справа № 214/2837/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2837/19
2-а/214/166/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/2837/19 за позовом представника позивача Щербань Віктора Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Реутова Дмитра Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 В ОСОБА_3 С ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, 02.04.2019 року інспектором Реутовим Д.О. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 405292. Інспектор встанови, що 08.03.2019 року о 21-57 год. в м. Кривий Ріг, Довгинцівського району по вул. Дніпропетровське шосе, буд. 42, що водій керував транспортним засобом Деу Сенс держаний номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, а саме виїхав перехрещення проїзних частин, чим порушив, п. 16.8 ПДР України та скоїв аміністратвине правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджується з обставинами справи, що викладені у постанові про адміністративне правопорушення та вважає спірну постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 здійснив виїзд на проїжджу частину по вул. Дніпропетровське шосе на дозволений сигнал світлофора «зелений». Перехрестя є складним та великим. Під час під`їзду до заокруглення перпендикулярної проїзної частини, після проїзду світлофора, що знаходився справа, ОСОБА_1 побачив, що на той момент, автомобілі, що знаходились на проїзній частині почали свій рух. Тому для позивача існувала перешкода для продовження його руху зліва. Тим паче, що попереду Литвина Д. ОСОБА_4 . посередині перехрестя сигнал світлофора змінився на червоний забороняючий.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних в повному обсязі.

Так, після того, як були помічені ознаки того що позивач ОСОБА_1 порушив ПДР та після чого транспортний засіб було зупинено, він підійшов до автомобіля, представився згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» повідомив про причину зупинки. Попросив пред`явити водійське посвідчення реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Від позивача надійшли клопотання про перенос розгляду справи та залучення захисника. Вищезазначені клопотання були ним задоволені. Потім, від позивач надійшло клопотання про закриття провадження у справі та представником позивача під час розгляду справи були надані усні пояснення.

Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог проїзду перехресть, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 405292 від 02.04.2019 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Що підтверджується відеозаписом з боді-камери. Отже ним, вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані.

27 травня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що заперечує проти долучення до матеріалів справи ДВД диску оскільки він не був зазначений як доказ в постанові. Крім того, ні у відзиві ні у постанові про адміністративне правопорушення відповідач не надає інформацію про технічний засіб, за допомогою якого були зроблені відеозаписи , на які посилається відповідач.

Представник позивача ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явились, надали до суду клопотання про визнання доказів неналежними та недопустимими.

Відповідач ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Однак його неявка, згідно приписів ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії НК № 405292 від 02.04.2019 року. 08.03.2019 року о 21-57 год. в Дніпропетровській області, Довгинцівському районі по вул. Дніпропетровське шосе, буд. 4 водій керуючи транспортним засобом порушив правила проїзду перехресть, а саме заїхав на перехрещення проїзних частин, згідно з сигналом світлофора, що дозволяє рух не виїхав у наміченому напрямку, чим порушив п. 16.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Розгляд справи зафіксовано на бодікамеру АЕ-00023 ( а.с.8).

Із заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, вбачається, що 08.03.2019 року він здійснив виїзд на проїжджу частину вул. Дніпропетровське шосе на дозволений сигнал світлофора «зелений» і необхідність надання переваги у русі іншим автомобілям під час проїзду повз світлофор не було, а отже він правила дорожнього руху не порушував. На місці події, по ходу руху його автомобіля дорожньої розмітки 1.12 ( стоп-лінія) або дорожнього знаку 5.62 не було.

Вважає, п. 16,3 та п. 8.10 ПДР України до події яка сталась за його участі застосуванню не підлягають. Проїхавши світлофор на дозволений сигнал , він виконав п. 16.8 ПДР України, а саме продовжив рух у наміченому напрямку.

Крім того, відповідачем до відзиву було долучено до відзиву ДВД диск на якому містися інформація про факт вчинення позивачем адміністративного провадження.

Щодо клопотання представника позивача про визнання вищезазначеного доказу неналежним суд зазначає таке.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до приписів ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.4 ст.73 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ст. 96 КАС України визначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України зазначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електроні документи (тестові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео, та звукозаписи тощо).

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено номер та серію бодікамери, якою зафіксовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, вищезазначений відеозапис міститься на ДВД диску долученому відповідачем до відзиву.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання представника позивача про визнання доказів неналежними та недопустими слід залишити без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відеофайлу video_2019-05-07_10-14-27 який здійснений з патрульного автомобіля, транспортний засіб Део Сенс виїхав на проїжджу частину вул. Дніпропетровське шосе і не в`їхав в наміченому напрямку не залежно від сигналу світлофору на виїзді.

Крім того, вищезазначені обставини не оспорюються відповідачем, та відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягаю доказуванню.

Отже, враховуючи те, що зазначений відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. В даному випадку, суд вважає, що зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як вже зазначалось, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Однак, під час вирішення даної справи, підлягають з`ясуванню та доказуванню обставини щодо можливості транспортного засобу безпечно продовжити у наміченому напрямку рух без створення аварійної ситуації чи перешкод для інших учасників руху.

Доводи позивача, про те що автомобілі, які знаходилась на проїжджій частині почали свій рух, а тому існувала перешкода для подовження руху спростовується відеозаписом «video_2019-05-07_10-14-27», з якого чітко вбачається, що будь-яких транспортних засобові, які б рухались по вул. Дніпропетровське шосе не має. Тому відповідач, відповідно до п. 16.8 ПДР України, повинен був виїхати у наміченому напрямку не залежно від сигналів світлофора на виїзді.

Твердження позивача, про відсутність його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд оцінює критично, так як під час розгляду справи було встановлено, що останній в порушення норм чинного законодавства не врахував дорожню обстановку та порушив п. 16.8 ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.16.8 ПДР України визначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Також приписами п.16.3 ПДР України передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

В свою чергу нормами п. 16.4 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем (а.с. 27).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 в порушення вимог передбачених п. п. 12.1; 13.1 ПДР України не врахував швидкість руху та дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, порушив п.п 16,8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 122 ч. 2, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача Щербаня Віктора Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Реутова Дмитра Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_6 , інспектор полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, вул. Волгоградська 11, м. Кривий Ріг.

Суддя А.В. Ткаченко