Справа № 750/2862/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/2862/19 Суддя (судді) першої інстанції: Коверзнев В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Бєлової Л.В.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2019 (м. Чернігів, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Прокопенка Федора Івановича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, та закриття провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконною постанову № 03 від 07.03.2019 про стягнення з позивача 25 500,00 грн штрафу та її скасування, закрити провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не допустив відповідача до перевірки 28.02.2019 та вважає дану перевірку незаконною і незаконними її результати, в тому числі постанову № 03 від 07.03.2019. Крім того, позивачем зазначено, що він є суб`єктом малого підприємництва згідно з частиною 55 ГК України, так як є платником єдиного податку 3-ї групи з річним доходом 5 млн.грн, а тому строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати двох робочих днів. Направлення № 23 від 04.02.2019 видане на перевірку «виконання будівельних робіт», а не перевірку експлуатації будівлі, а згідно з абз. 9 частини першої ст. 6 Закону України «Про основні засадаи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу. Будівельні роботи в 2019 році не проводились. В акті не визначено вид суб`єкта господарювання і ступінь ризику. У протоколі зазначено про порушення позивачем частини восьмої ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності - експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється, однак позивач зазначає, що в нього не закінічений будівництвом об`єкт.

Згідно з відзиву на позовну заяву відповідач вважає, що в діях позивача наявне адміністративне правопорушення за яке передбачено адміністративну відповідальність.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2019 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, в апеляційній скарзі позивач не погоджується як з порядком проведення перевірки, так і з самим порушенням, встановленим спірною постановою № 03 від 07.03.2019.

27.05.2019 у судове засідання з`явились позивач та представник відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи 28.02.2019 посадовою особою Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Чернігівській області проведено позапланову перевірку щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва «Виконання будівельних робіт по вул. Вокзальна, 2, м. Носівка, Чернігівської області».

Перевірка проведена на підставі наказу (розпорядження) Державної архітектурно - будівельного інспекції України № 976 від 08.09.2015, звернення Носівської міської ради № 16-06/104 від 10.01.2019, направлення для проведення позапланового заходу № 23 від 04.02.2019.

За результатами проведеного позапланового заходу складено акт № 23 від 28.02.2019, яким встановлена експлуатація об`єкта будівництва не прийнятого в експлуатацію щодо об`єкта (відкритий магазин «Аврора»), який за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми наслідками (СС2) по вул. Вокзальна, 2, м. Носівка, Чернігівської області, що є порушенням частини дев`ятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 03 від 07.03.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною десятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн.

Не погоджуючись із даною постановою позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, щ о проведена відповідачем позапланова перевірка здійснена відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, а оскаржувана постанова є правомірною.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з наступних підстав.

Щодо порядку проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (далі - Закон № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до положень статті 2 зазначеного Закону, його дія поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина перша).

Заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) (частина четверта), які, з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України № 533 від 23.05.2011 затверджений Порядок здійснення державного архітектурно - будівельного контролю (далі - Порядок № 533), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

При цьому, абзац 2 пункту 1 Порядку № 533 аналогічний за змістом частині п`ятій статті 2 Закону № 877, якій також передбачає, що під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 «Прикінцеві положення» Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Отже, під здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог Порядку № 533 з урахуванням дотримання частини вимог Закону № 877, а не повністю Закону № 877 як про це зазначає позивач.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Положеннями пункту 7 вказаного Порядку перебачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Статтею 6 Закону № 877 визначений порядок здійснення позапланових заходів, яка, з урахуванням особливостей предмету перевірки, підлягає застосуванню лише в третій частині, відповідно до якої суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Як вбачається з направлення для проведення позапланового заходу № 23 від 04.02.2019, підставою для проведення заходу є звернення Носівської міської ради № 16-06/104 від 10.01.2019; органом державного архітектурно - будівельного контролю визначено строк дії направлення з 21.02.2019 по 07.03.2019, тобто 10 робочих днів, що відповідає вимогам пункту 7 Порядку № 533.

Згідно з адміністративного позову, позивач отримав направлення - 26.02.2019.

Відповідно до положень пункту 14 Порядку № 533 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, оскільки відповідачем дотримано порядок здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, позивач зобов`язаний допустити посадову особу відповідача до перевірки.

Як вбачається з акту № 23 від 28.02.2019, захід державного контролю здійснений за участю позивача.

Разом з тим, в адміністративному позові позивач зазначає, що не допустив відповідача до здійснення державного архітектурно - будівельного контролю на підставі частини четвертої статті 6 Закону №877, оскільки, на його думку, останній порушив строки здійснення позапланового заходу (згідно частини четвертої статті 6 Закону №877 строк здійснення позапланового заходу щодо суб`єктів малого підприємництва не може перевищувати двох робочих днів).

Проте, колегія суддів не приймає зазначені доводи позивача, оскільки частина четверта статті 6 Закону № 877 у відповідності до абзацу 2 пункту 1 Порядку № 533 та частині п`ятої статті 2 Закону № 877 на спірні правовідносини не розповсюджується.

Щодо суті самого порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина друга).

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата видачі сертифіката (частина п`ята).

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (частина восьма).

Також, згідно пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011, експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Частиною десятою статті 96 КУпАП передбачено, що експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), тягнуть за собою накладення штрафу від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач експлуатує об`єкт будівництва по АДРЕСА_1 , шляхом надання в оренду частин нежитлових приміщень, що підтверджується договорами оренди нежитлового приміщення від 01.12.2016, від 01.11.2018, надання в безоплатне користування згідно договору позики нежитлового приміщення від 01.12.2018 (в договорі зазначено, що приміщення має статус незавершеного будівництва та є прибудованим в ході реконструкції), здійснення господарської діяльності в магазині «Аврора», що підтверджується чеками (а.с. 57).

Проте, будь яких доказів щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом зазначеного вище об`єкта позивачем не надано.

Також, в апеляційній скарзі апелянт не погодився з визначенням відповідачем класу наслідків, однак колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта.

Усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3 .

До незначних наслідків (СС1) не можуть бути віднесені об`єкти:

характеристики можливих наслідків від відмови (стану об`єкта, при якому неможливо використовувати його або складову частину за функціональним призначенням) яких перевищують:

рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно перебуватимуть на об`єкті, - 50 осіб;

рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які періодично перебуватимуть на об`єкті, - 100 осіб;

рівень матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта, - 2500 мінімальних заробітних плат (до розрахунку збитків не включаються збитки замовників будівництва, які будують об`єкти без залучення коштів державного або місцевого бюджетів, кредитних коштів, наданих під державні гарантії, коштів державних та комунальних підприємств, бюджетних установ);

об`єкти підвищеної небезпеки, ідентифіковані відповідно до Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»;

Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об`єктах самочинного будівництва клас наслідків таких об`єктів визначається самостійно відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

В той же час апелянтом жодним чином не спростовано визначений відповідачем клас наслідків СС2 для його будівлі. Крім того, у декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності позивач сам визначив даному об`єкту категорію складності - ІІІ, що відноситься за класами наслідків до середніх наслідків - СС2.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 27.05.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова