Справа № 357/3005/19
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3005/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Донченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м.Біла Церква в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративними позовами до адміністративної комісії Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови, посилаючись на те, що 22 лютого 2019 року адміністративна комісія Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області постановила визнати її, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення і наклали на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. За твердженням Відповідача вона порушила вимоги «Правил благоустрою території міста Біла Церква», пункт 15.2.10.

Вважає, що дії Відповідача по винесенню зазначеної постанови є протиправними, оскільки Відповідач, розглядаючи адміністративну справу, самоусунувся від дослідження та встановлення всіх обставин справи, формально визнавши її винною у скоєнні адміністративного правопорушення на підставі лише суб`єктивних припущень особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що Відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, постанова від 22 лютого 2019 року, є незаконною та необ`єктивною, докази вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП відсутні.

Постанова № 61 від 22 лютого 2019 року не містить даних з яких саме міркувань виходив Відповідач, визнаючи її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши її до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин вбачається про безпідставність та необґрунтованість винесеної відносно неї постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи

Враховуючі вищевикладене вважає, що постанова №61 від 22 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення винесена з порушеннями її прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Просила суд визнати постанову №61 від 22 лютого 2019 року про накладенняадміністративного стягнення щодо притягнення мене, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 152 КУпАП та винесену адміністративною комісією Виконавчогокомітету Білоцерківської міської ради Київської області протиправноюта скасувати її, а провадження по справі закрити ( а. с. 17-20 ).

15.05.2019 року за вх. № 17566 судом отримано відзив на адміністративний позов, в якому просили адміністративний позов залишити без розгляду, а у разі відмовити в залишенні адміністративного позову без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до суду то відмовити повністю в його задоволенні, обґрунтовуючи тим, що дійсно 30 січня 2019 року заступником начальника комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» Майбородою Василем Володимировичем складено протокол №001/19 про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно позивача по справі.

Як вбачається із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, 30 січня 2019 року о 15.10 год. в місті Білій Церкві при обстеженні вулиці Богдана Хмельницького було виявленовстановлення рекламної конструкції (бігборд) в районі перехрестя вулиці Богдана Хмельницького та бульвару Олександрійського, яку встановлювало ПП «Алтай-Груп», директором якого є ОСОБА_1 без оформлення відповідних документів, чим порушено вимоги п. 15.2.10 Правил благоустрою території м. Біла Церква, тобто вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розглянувши названий протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 22 лютого 2019 року адміністративною комісією прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Слід також зауважити про те, що 11 вересня 2018 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради прийнято рішення №468 «Про уповноваження посадових осіб на складання протоколів про адміністративні правопорушення», яким уповноважено посадових осіб комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» згідно додатку 5 на складання протоколів про адміністративні правопорушення при виявленні правопорушень, зокрема, й за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За додатком до вказаного рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради заступник начальника комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» Майборода Василь Володимирович уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, й за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що 11 липня 2008 року Білоцерківською міською радою прийнято рішення №800 «Про затвердження Правил благоустрою території м. Біла Церква», яким затверджено Правила благоустрою території м. Біла Церква (надалі за текстом - Правила).

Пунктом 1.1. Правил передбачено, що Правила благоустрою території міста Біла Церква (далі - Правила) є регуляторним актом, який установлює порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Біла Церква, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і є обов`язковими для виконання на території міста виконавчими органами міської ради, об`єднаннями громадян, підприємствами, організаціями, установами незалежно від форми власності, іншими юридичними особами, їх філіями, представництвами, відділеннями, фізичними особами- підприємцями, а також громадянами.

Як вбачається із п.п. 15.2.10. п. 15.2. Правил, на об`єктах благоустрою юридичним особам (їх філіям, представництвам, відділенням), фізичним особам-підприємцям, а також громадянам забороняється: самовільно встановлювати рекламні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, торговельні лотки, кіоски, павільйони.

Також, слід зазначити про те, що 01 березня 2012 року Білоцерківською міською радою прийнято рішення №524-21-VI «Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами на території м. Біла Церква» (надалі за текстом - Порядок).

Пунктом 1.2. Порядку передбачено, що цей Порядок регулює правові відносини між виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради, відповідним управлінням чи відділом управління Білоцерківської міської ради, на яке (який) Білоцерківською міською радою покладено функції робочого органу з розміщення зовнішньої реклами (далі - Робочий орган) та фізичними і юридичними особами, незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, що виникають у процесі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території м. Біла Церква, та визначає порядок надання дозволів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами.

Як вбачається із п. 1.3. Порядку, у цих Правилах терміни вживаються у такому значенні: дозвіл: документ установленої форми, який видається розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Робочим органом, що дає право на розміщення рекламного засобу на певний строк та у певному місці.

Відповідно до п. 1.5. Порядку, зовнішня реклама на території м. Біла Церква розміщується та експлуатується на підставі дозволу виданого Робочим органом з питань регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого комітету відповідно до положень даного Порядку.

В свою чергу, за п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Таким чином, Білоцерківською міською радою прийнято рішення про затвердження Правил, які є обов`язковими до виконання на території міста Біла Церква.

Як вбачається із ст.. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, повністю спростовуються доводи позивача про те, що матеріали справи не містять фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, повністю спростовуються твердження позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності посадової особи ПП «Алтай-Груп», а саме за відсутності ОСОБА_1 , оскільки саме позивач у цій справі особисто і власноручно поставила свій підпис у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення про те, що їй роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; також позивачем у складеному відносно неї протоколі поставлено власноручний підпис про те, що вона особисто отримала один екземпляр цього протоколу та надано свої пояснення по суті вчиненого нею адміністративного правопорушення, про що також поставлений власноручний підпис позивачем. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені паспортні дані позивача, які є ідентичними з тими, які позивач зазначає та додає до адміністративного позову.

Також, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, керівником ПП «Алтай-Груп» є саме Корнійчук Зоя Сергіївна. Таким чином, ОСОБА_1 є посадовою особою ПП «Алтай-Груп».

Разом з тим, у складеному відносно позивача протоколі про адміністративне правопорушення, позивачем не спростовувались обставини встановлення рекламного засобу саме згаданим приватним підприємством.

За таких обставин, встановивши самовільно рекламну конструкцію без оформлення відповідних документів посадова особа ПП «Алтай-Груп» Корнійчук З.С. порушила вимоги п.п. 15.2.10. п. 15.2. Правил благоустрою території м. Біла Церква, затверджених рішенням Білоцерківської міської ради від 11 липня 2008 року №800, та які є регуляторним актом, який установлює порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Біла Церква, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті, тобто, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин вважають, що адміністративною комісією дотримано вимог закону та з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, досліджено докази на підтвердження зазначених обставин, встановлено всі обставини, в тому числі обставини, що могли б обтяжувати чи пом`якшувати відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення та прийнято законну та обґрунтовану постанову.

З огляду на зазначене, вважають, що позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження свого позову, відтак, як підсумок, позов є безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, вважають можливим та доцільним просити суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Разом з тим, зауважують про те, що позивач у справі отримав копію оскаржуваної постанови від 22 лютого 2019 року саме 26 лютого 2019 року.

Пунктом 1 частини 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається із ч.ч. 1, 3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. З ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі іпозивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається із адміністративного позову та доданих до нього документів, позивач не ставить питання та не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із адміністративним позовом та не зазначає поважних причин його пропуску, відтак, з огляду на імперативні приписи ст. 123 КАС України, відповідач вважає доцільним просити суд адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду ( а.с. 33-40 ).

Ухвалою судді від 05 квітня 2019 року постановлено відкрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови( а. с. 25-26 ).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала адміністративний позов, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.02.2019 року за № 61 відповідно, закрити провадження по справі.

Представник відповідача виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Донченко В.О. в судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову, просив суд залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском з боку позивача строку звернення з адміністративним позовом, а у разі, якщо суд поновить такий строк, то відмовити в задоволені позову в повному обсязі так як, позивачем було порушено норми закону, а відповідач діяв в межах діючого законодавства та правомірно притягнув останню до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом 20.03.2019 рокущодо оскарження постанови від 22.02.2019 року, який був отриманий судом, про що свідчить штамп суду ( а. с. 2 ) не порушила передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки оскаржувану постанову позивачка отримала лише 26.02.2019 року, про що свідчить підпис останньою про одержання постанови ( а. с. 41 ) та не спростовано з боку відповідача, адміністративний позов був направлений до суду згідно поштового конверту 11.03.2019 року ( а. с. 9 ), оскільки 10-ти денний строк перепадав на вихідний ( 08.03.2019 року ), тому у перший робочий день позивач направила до суду адміністративний позов 11.03.2019 року.

Тому, клопотання відповідача щодо залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачкою строку звернення до адміністративного суду з урахуванням вищенаведеного не підлягає до задоволення.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2019 року заступником начальника комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» Майбородою Василем Володимировичем складено протокол №001/19 про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно позивача по справі ( а. с. 49 ).

Як вбачається із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, 30 січня 2019 року о 15.10 год. в місті Білій Церкві при обстеженні вулиці Богдана Хмельницького було виявлено встановлення рекламної конструкції (бігборд) в районі перехрестя вулиці Богдана Хмельницького та бульвару Олександрійського, яку встановлювало ПП «Алтай-Груп», директором якого є ОСОБА_1 без оформлення відповідних документів, чим порушено вимоги п. 15.2.10 Правил благоустрою території м. Біла Церква, тобто вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розглянувши названий протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 22 лютого 2019 року адміністративною комісією прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом визнання останньої винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень ( а. с. 8 ).

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладеннястягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

11 вересня 2018 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради прийнято рішення №468 «Про уповноваження посадових осіб на складання протоколів про адміністративні правопорушення», яким уповноважено посадових осіб комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» згідно додатку 5 на складання протоколів про адміністративні правопорушення при виявленні правопорушень, зокрема, й за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( а. с. 55-57 ).

За додатком до вказаного рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради заступник начальника комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» Майборода Василь Володимирович уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, й за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( а. с. 58 ).

Крім цього, 11 липня 2008 року Білоцерківською міською радою прийнято рішення №800 «Про затвердження Правил благоустрою території м. Біла Церква», яким затверджено Правила благоустрою території м. Біла Церква (надалі за текстом - Правила) ( а. с. 50-51 ).

Пунктом 1.1. Правил передбачено, що Правила благоустрою території міста Біла Церква (далі - Правила) є регуляторним актом, який установлює порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Біла Церква, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і є обов`язковими для виконання на території міста виконавчими органами міської ради, об`єднаннями громадян, підприємствами, організаціями, установами незалежно від форми власності, іншими юридичними особами, їх філіями, представництвами, відділеннями, фізичними особами- підприємцями, а також громадянами ( а. с. 50 на зворотному листі ).

Як вбачається із п.п. 15.2.10. п. 15.2. Правил, на об`єктах благоустрою юридичним особам (їх філіям, представництвам, відділенням), фізичним особам-підприємцям, а також громадянам забороняється: самовільно встановлювати рекламні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, торговельні лотки, кіоски, павільйони.

01 березня 2012 року Білоцерківською міською радою прийнято рішення №524-21-VI «Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами на території м. Біла Церква» (надалі за текстом - Порядок) ( а. с. 47 ).

Пунктом 1.2. Порядку передбачено, що цей Порядок регулює правові відносини між виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради, відповідним управлінням чи відділом управління Білоцерківської міської ради, на яке (який) Білоцерківською міською радою покладено функції робочого органу з розміщення зовнішньої реклами (далі - Робочий орган) та фізичними і юридичними особами, незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, що виникають у процесі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території м. Біла Церква, та визначає порядок надання дозволів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами.

Як вбачається із п. 1.3. Порядку, у цих Правилах терміни вживаються у такому значенні: дозвіл: документ установленої форми, який видається розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Робочим органом, що дає право на розміщення рекламного засобу на певний строк та у певному місці.

Відповідно до п. 1.5. Порядку, зовнішня реклама на території м. Біла Церква розміщується та експлуатується на підставі дозволу виданого Робочим органом з питань регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого комітету відповідно до положень даного Порядку ( а. с. 48 ).

В свою чергу, за п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Таким чином, Білоцерківською міською радою прийнято рішення про затвердження Правил, які є обов`язковими до виконання на території міста Біла Церква.

Відповідно до вимог ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Як вбачається із ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 року.

Пунктом 2 Типових правил визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надання дозволу на розміщення реклами належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад як повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.

Отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами є дозвільною процедурою у розумінні статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», відтак, на дану процедуру поширюються норми зазначеного закону.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 826/2810/17.

Згідно з ч. 1 ст.27 Закону Про рекламу особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Встановлено, що позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, як посадову особу та керівника ПП «Алтай-Груп», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( а. с. 42-46 ) та не спростовано самою позивачкою в судовому зсіданні, що остання дійсно є керівником вказаного приватного підприємства.

В судовому засіданні встановлено та не спростовано позивачкою, що дійсно була встановлена ПП «Алтай-Груп» рекламна конструкція та остання підтвердила, що дозволу на розміщення рекламної конструкції від компетентних органів не отримували.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ПП «Алтай-Груп» в особі директора Корнійчук З.С. зверталися до компетентних органів з приводу отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, а саме до Комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церва» та Управління містобудування та архітектури.

Листом Управління містобудування та архітектури від 09.01.2019 року директора ПП «Алтай-Груп» Корнійчук З ОСОБА_2 С. було повідомлено, що заяви були розглянуті та на даний час проводиться процедура погодження розміщення об`єктів зовнішньої реклами та додатково роз`яснено, що рішення про надання адміністративної послуги або про відмову в її наданні приймається у строк колегіально на підставі п. 4 ст. 10 Закону України «Про адміністративні послуги».

З листа Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області від 20.02.2019 року, спрямованого директору ПП «Алтай-Груп» Корнійчук З.С. де останній роз`яснено, що строк розгляду заяви від 08.01.2019 року порушено не було та роз`яснено, що дозвіл на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження того факту, що позивач, як керівник ПП «Алтай-Груп» без отримання дозволу компетентних органів, встановили самовільно рекламну конструкцію, чим порушено вимоги п.п. 15.2.10 п. 15.2 Правил благоустрою території м. Біла Церква, затверджених рішенням Білоцерківської міської ради від 11 липня 2008 року № 800, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 152 КУпАП.

Встановлено, що на даний час рішення Білоцерківської міської ради від 11 липня 2008 року за № 800 не скасоване та є чинним.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, а збоку відповідача не надано жодного належного доказу понесення витрат, то підстави для стягнення судового збору відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7,9,20, 33,96,183, 245, 247,251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, ст.ст. ст.ст.77, 90, 122, 139, 159, 242-246, 263 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про рекламу», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до адміністративної комісії Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: адміністративна комісія Виконавчого комітет Білоцерківської міської ради Київської області ( адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 15, ).

Повний текст рішення суду виготовлено 28.05.2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов