Справа № 679/777/19
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/78/2019
Справа № 679/777/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Василюк Л.С.,

номер справи 679/777/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Славутський ВП ГУНП в Хмельницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову, зазначив, що 09 травня 2019 року він рухаючись транспортним засобом на вулиці Б. Хмельницького в м. Славута, був зупинений працівниками поліції, які звернулись до нього з вимогою про пред`явлення документів на автомобіль, посвідчення водія та поліс ОСЦВВТЗ. Підставою зупинки працівники поліції назвали, те, що він на якісь вулиці не виконав вимогу дорожнього знаку 3.24 Правил дорожнього руху України. Після чого поліції вилучили його документи на автомобіль, посвідчення водія та поліс ОСЦВВТЗ та пішли в свій службовий автомобіль. Через деякий час ОСОБА_1 підійшов до службового автомобіля поліцейських з вимогою віддати його документи та почати розгляд справи. Однак, в розгляді справи йому було відмовлено та надана оскаржена постанова.

Мотивуючи свою невинуватість позивач зазначив, що оскаржувана постанова серії ДП018 №294791 від 09 травня 2019 року складена з порушенням Правил дорожнього руху України та КУпАП, оскільки при її винесенні працівник поліції не проводив розгляд справи, не надав можливості надати свої пояснення, не з`ясував всіх обставин справи, не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП та притягнув його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення без будь-яких доказів, його вини у такому, в розумінні ст. 251 КУпАП.

Позивач вважає, що його звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Зважаючи на те, що стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому ОСОБА_1 зазначив, що 13 травня 2019 року від звертався до відповідача про скасування оскарженої постанови, проте відповіді на даний час не отримав.

За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову серії ДП018 №294791 від 09 травня 2019 року .

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 травня 2019 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач в судове засідання будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи не з`явився, 30 травня 2019 року подав заяву, в якій зазначив, що розгляд справи здійснювати без його участі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засіданні не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов належить задовольнити повністю зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою поліцейського Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області серії ДП018 №294791 від 09 травня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що останній цього ж числа о 10 годині 52 хвилин на вулиці Б. Хмельницького в м. Славута Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ««Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України (арк. спр. 3).

Мушиях Г.З. категорично заперечуючи вчинення ним даного адміністративного правопорушення та вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення - частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно із п.п. 3.34 п. 33 Правил дорожнього руху України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Також, ч. 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Крім того, ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем в порушення вимог ст. 72 КАС України не надано жодних письмових доказів у підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови та факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як зазначено відповідачем в оскарженій постанові 09 травня 2019 року ОСОБА_1 о 10 годині 52 хвилин на вулиці Б АДРЕСА_1 Хмельницького в м АДРЕСА_1 Славута Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ««Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

На думку суду висновок інспектора про те, що позивачем порушено вимоги дорожгього знаку "Зупинку заборонено", зроблений не на підставі фактичних даних, а тому застосоване до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу не відповідає нормам чинного законодавства, в зв`язку з чим оскаржена постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Водночас, суд приймає до уваги те, що відповідачем не спростовано аргументи позивача щодо відсутності належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено», хоча відповідач мав таку можливість.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України, суд наділений повноваженнями, щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, що й слід застосувати до даних вимог, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми права, які містяться у ст.ст. 9, 122, 126, 251, 280 КУпАП, з урахуванням норм права, що містяться у ч. 2 ст. 19 Конституції України, та на окремі з яких вірно посилався позивач у позовній заяві.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет міністрів України. За подання заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення судовий збір не справляється у відповідності до ст. 297-4 КУпАП.

Враховуючи приписи наведених норм закону та зважаючи на відсутність інших осіб, які понесли судові витрати, суд прийшов висновку, що такі необхідно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет міністрів України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДП018 №294791 від 09 травня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було врученоу день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Славутський ВП ГУНП в Хмельницькій області, місцезнаходження: 30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Козацька, 33.

Повне рішення суду складено 30 травня 2019 року.

Суддя О.М. Гавриленко