Справа № 171/509/19
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/509/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області:

у складі головуючої - судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря судового засідання - Титаренко Л.Б.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Апостолове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шкірманова Микити Васильовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 2 взводу 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шкірманова М.В. про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить визнати протиправними дії поліцейського при винесенні ним постанови про накладення адміністративного стягнення та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАВ № 968657 від 06.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що 06.03.2019 року він стояв на узбіччі і здійснював ремонт автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI, державний номер НОМЕР_1 . Відповідач наблизився до нього і почав пред`являти йому звинувачення у тому, що він рухався без увімкненого ближнього світла фар, на його зауваження, що він в той момент не рухався на транспортному засобі та не знаходився за кермом відповідач не реагував та безпідставно, на його думку, виніс оскаржувану постанову. Вважає дії відповідача протиправними, а постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що доказів, які б свідчили вчинення ним адміністративного правопорушення, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано, а отже фактично, на його думку, не було виявлено факту порушення правил дорожнього руху, що ставить під сумнів правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 вважає, що постанова про адміністративне правопорушення відносно нього винесена без розгляду справи та не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справи вказаної категорії, що призвело до порушення його процесуальних прав, до справи не додано його письмові пояснення, йому не надано можливості скористатися правовою допомогою.

Посилаючись на норми чинного законодавства, позивач вважає, що наявні правові підстави для визнання дій відповідача протиправними, скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що доводи відповідача, що він був зупинений поліцейськими не відповідають дійсності, оскільки працівники поліції під`їхали до нього, коли він вже здійснив зупинку і самостійно усував технічну несправність, яку виявив. Згідно поданого відповідачем відеозапису добре видно, що ліва фара була ввімкнена, горіла фара, а не габарит. Відповідач зазначив, що згідно ПДР не дозволяється експлуатація транспортного засобу лише коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п.31.4.3), а у нього такого порушення поліцейськими не виявлено.

Відповідач в судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, надав до суду відзив та DVD - диск з відеозаписами факту правопорушення, просить справу розглядати без його участі.

Згідно відзиву на адміністративний позов відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вважає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Зазначив, що під час патрулювання ним, 06.03.2019 року близько 21.30 хв. у м.Кривому Розі по вул. Волгоградська, 3 , був помічений транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI з державними номерами НОМЕР_1 , який рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. Після чого вищезазначений транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Після того, як були помічені ознаки того, що позивач ОСОБА_1 порушив ПДР та був ним зупинений він підійшов до автомобілю, представився, повідомив причину зупинки, попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Перейшовши до розгляду адміністративної справи, відповідач роз`яснив позивачу права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України та запитав про причину керування транспортним засобом без ввімкнення ближнього світла фар у темну пору доби, на що позивач відповів що у нього перегорів запобіжник.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно відеозапису з автомобільного відеореєстратора зафіксовано як транспортний засіб позивача здійснює рух по вул .Волгоградська , 3 , м. Кривий Ріг, без увімкненого ближнього світла фар. Також, вказує, що на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора зафіксовано усні пояснення позивача, в яких останній зазначив, що у нього начебто перегорів запобіжник, а перед виїздом позивач в порушення вимог п.2.3 (а) ПДР технічний стан керованого ним транспортного засобу не перевіряв. Зазначає, що після ознайомлення позивача з відеозаписом факту правопорушення, останній почав зазначати що у нього під час руху все ж таки працювала ліва фара в режимі ближнього світла, однак з перегляду даного відео вбачається, що у керованого позивачем транспортного засобу працює не ближнє світло, а лише габарит на лівій фарі, оскільки дана фара взагалі не освітлювала проїжджу частину та ледь виднілася навіть з невеликої відстані. Крім того, на відеозаписі добре видно як після притягнення позивача до адміністративної відповідальності останній увімкнув ближнє світло фар, яке вже почало освітлювати проїжджу частину.

Відповідач вказує, що під час розгляду справи від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з відеодоказами, яке відповідачем було задоволено та пред`явлено для ознайомлення, інших клопотань від позивача не надходило. Про наявність відеофіксації зазначено у фабулі оскаржуваної постанови. Після з`ясування всіх фактичних даних відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. Порядок оскарження постанови позивачу було роз`яснено.

Відповідач вважає помилковими доводи позивача щодо неправомірності винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення, спростовуючи такі доводи нормами чинного законодавства.

Крім того, відповідач зазначає, що позовна вимога позивача про визнання дії поліцейського щодо накладення адміністративного стягнення протиправними є безпідставною з огляду на повноваження місцевого загального суду, як адміністративного суду , визначені в ч.3 ст.286 КАСУ.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 06.03.2019 року відповідачем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №968657 та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., у зв`язку з тим, що позивач 06.03.2019 року, керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI з державними номерами НОМЕР_1 , близько 21.30 хв. у м.Кривому Розі по вул.Волгоградська, 3, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується копією зазначеної вище постанови (а.с.6), наданими до суду відповідачем: відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, де зафіксовано факт правопорушення; відеозаписами з нагрудного відеореєстратора, де зафіксовано усні пояснення позивача та процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.33).

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2001 року, № 1306, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Докази суду надають учасники справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В п.19.1 (а) ПДР України встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої , зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 1.9 ПДР).

При винесенні оскаржуваної постанови порушень відповідачем ст.245, 251-252 КУпАП судом не встановлено, оскільки відповідач оцінив докази в їх сукупності.

Аргументи позивача, що докази, які б свідчили вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні, спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, де зафіксовано факт правопорушення та відеозаписами з нагрудного відеореєстратора, де зафіксовано усні пояснення позивача та процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, наданими до суду відповідачем.

Доводи позивача щодо неправомірності винесення оскаржуваної постанови без розгляду справи та на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та спростовуються ч.ч.2,3,4 ст. 258 КУпАП, де передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аргументи позивача про те, що згідно ПДР не дозволяється експлуатація транспортного засобу лише коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п.31.4.3), а у нього такого порушення поліцейськими не виявлено, не спростовують недотримання ним вимог ПДР, а саме за п.19.1 (а) ПДР України, згідно якого встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідачем правомірно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, законних підстав для її скасування позивачем суду не наведено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 6- 9, 20, 46, 77-80, 90, 243-246, 250, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 2 взводу 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шкірманова Микити Васильовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки та в порядку, встановленими ст.ст. 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 травня 2019 року.

Суддя Л. І. Кодрян