Справа № 200/4827/19-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 р. Справа№200/4827/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, згідно тексту позовної заяви позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення №6 від 11.01.2019 року Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. в ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ; зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати та включити до пільгового стажу період роботи з 01.06.1994 року по 30.06.2010 року у ВАТ ММК ім. Ілліча, з 01.07.2010 року по 04.05.2011 року у ПАТ ММК ім. Ілліча (16 років 11 місяців 5 днів), який разом з урахуванням 6 років 1 місяця і 1 дня, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у листопаді 2018 року йому виповнилось 55 років, загальний стаж роботи трактористом (відображений у трудовій книжці) складає 35 років 08 місяців 27 днів, він звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №6 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 11.01.2019 року йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 20 років.

Позивач не згоден з рішенням відповідача, вважає його незаконним та таким, що порушує його конституційні права.

Зазначив, що згідно з трудовою книжки його загальний і спеціальний трудовий стаж складає 35 років 08 місяців 27 днів, спеціальний стаж перевищує 32 роки тобто його трудовий стаж у повній мірі відповідає вимогам п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З метою отримання уточнюючої довідки про період роботи у радгоспі «Павлопольський» та у ММК Їм. ІЛЛІЧА, оскільки ПрАТ «ММК ЇМ. ІЛЛІЧА» є правонаступником радгоспу «Павлопольський», позивач звертався до генерального директора ПрАТ «ММК ЇМ. ІЛЛІЧА» з листом від 05.03.2019 року.

У відповідь отримав лист в №15/1 від 13.03.2019 року з інформацією про те, що кадрові документи по радгоспу «Павлопольський» знаходяться на збереженні в Тельманівському районному трудовому архіві за адресою Тельманове, пр.-т Тельмана, 1-а, 87100.

Через знаходження Тельманівського трудового архіву на тимчасово неконтрольованій території України, позивач позбавлений можливості отримати довідку про пільговий стаж.

Також, позивач вказує, що разом з ним протягом усього часу працювали колеги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які можуть підтвердити його роботу на посаді тракториста, що безпосередньо була пов`язана з сільськогосподарським виробництвом у період з 01.06.1994 по 04.05.2011 року (тобто 16 років 11 місяців 05 днів) таким чином позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії таким що порушує його права, що передбачені ст. 46 Конституції України, оскільки його спеціальний стаж, з урахуванням періоду з 01.06.1994 року по 04.05.2011 року на посаді тракториста-машиніста, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції складає 23 роки. У зв`язку із викладеним звернувся до суду із даним позовом за захистом порушеного права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у справі розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив, відповідно до якого зазначив, що позивач 02.01.2019 року звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. При зверненні останнім було надано наступні документи: заява, копія паспорту, картки платника податку, трудова книжка, копія атестату про навчання №9124 від 30.04.1981, копію військового квитка, довідку, що підтверджує спеціальний стаж роботи №120Д/1787 від 07.12.2018, видану ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат Ілліча», довідку №15/1-1982 від 21.12.2018 року видану «Метінвест»

У відповідності до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Виходячи з положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, вбачається що при призначенні пільгової пенсії необхідно додати довідку яка уточнює особливий характер робота, а також зайнятість робочого часу.

При цьому, записи до трудової книжки вносяться на підставі первинних документів: наказів по підприємству, табелів зарахування робочого часу, відомостей про зарахування робочого часу тощо. Довідки, що підтверджують пільговий характер роботи, або роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, видаються на підставі тих же первинних документів та наказів про результати атестації робочих місць на підприємстві. Тому, у випадку відсутності первинних документів, неможливо підтвердити пільговий характер роботи особи, та його зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці або на посадах що дають право на пенсію за вислугою років, а отже відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідного запису у ній №637 від 12.08,1993 (далі - Порядок №637) У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Саме за правилами пункту 20 Порядку №637 проводиться підтвердження пільгового стажу, яке визначається підприємством шляхом надання уточнюючих довідок. Оскільки, за записами трудової книжки визначити пільговий характер роботи на підприємствах не має можливості , бо в ній відсутні відомості про зайнятість особи протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими умовами праці.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України за №01-3/406-02-2 від 10.05.1994, під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій.

Вимоги щодо повного робочого дня містяться також у п. 2 Порядку застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.

Стаж роботи: Позивача у період з 01.06.1994 по 30.06.2010 та з 01.07.2010 по 04.05.2011 на ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» не зараховано до пільгового стажу роботи Позивача у зв`язку з відсутністю довідки, яка уточнює пільговий характер роботи та даних про спеціальний стаж у індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Таким чином, вимоги Позивача про визнання періоду роботи на пільговій професії з 01.06.1994 по 30.06.2010 та з 01.07.2010 по 04.05.2011 є безпідставними, оскільки, для перевірки відомостей наведених у довідці стосовно періоду роботи 01.06.1994 по 30.06.2010 та з 01,07.2010 по 04,05.2011. необхідно провести її перевірку, бо підприємство на яких працював Позивач знаходяться в зоні проведення операції об`єднаних сил на не підконтрольній владі території.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем надано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розглянувши останнє суд зазначає наступне. В силу приписів статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В клопотанні позивача не наведені конкретні обставини, що ускладнюють розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Крім того, відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому надано обґрунтування позиції відповідача та наведено підстави прийняття спірного рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Ознайомившись із матеріалами справи, враховуючи категорію справи та характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд з`ясував наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02 січня 2019 року звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11 січня 2019 року за №6 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 20 років, оскільки на день звернення документально підтверджений страховий стаж заявника складає 35 років 08 місяців 27 днів, спеціальний стаж складає 06 років 01 місяць 01 день, що не визначає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Зазначено, що згідно документів до спеціального стражу роботи зараховано період роботи з 05.05.2011 по 01.06.2017 у ПАТ ММК ім. Ілліча що складає 06 років 01 місяць 03 дні.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058).

Відповідно до пункту третього частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень вказаного Закону, в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Зазначеній нормі ЗУ 1058 кореспондує інша норма іншого Закону. А саме, відповідно до пункту в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах за п. в статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботі трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2017 у справі №681/813/17 (провадження №К/9901/1458/17).

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що посада тракториста відноситься до посад, що визначені п. в ч. 1 статті 13 Закону № 1788 та в п.3 ч.2 ст.114 ЗУ 1058.

Положеннями Загальносоюзний класифікатор. Професії робочих, посади службовців і тарифні розряди. 1 86 016, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 року №016, закріплено, зокрема, наступні види професій: тракторист (код 19203|7).

Класифікатором професій ДК НОМЕР_1 :95, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 27.07.1995 року № 257, за кодом 8331.1 встановлено професію „тракторист" (код ОКПДТР (Общесоюзного классификатора профессий, должностей и тарифных разрядов) - 19203), за кодом 8331.2 - „тракторист (лісозаготівельні роботи)" (код ОКПДТР - 19203), за кодом 8331.2 - „тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва" (код ОКПДТР - 19205).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 від 10.07.1981 року серії НОМЕР_2 , у спірний період часу останній працював на наступних посадах:

- з 01.07.1981 року по 20.04.1982 рік трактористом у радгоспі «Павлопольський» (який увійшов до складу Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча)

- з 26.06.1984 року по 01.09.1985 рік трактористом у радгоспі «Павлопольський» (який увійшов до складу Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча)

- з 01.06.1986 року по 01.06.1994 рік трактористом у радгоспі «Павлопольський» (який увійшов до складу Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча)

- з 01.06.1994 року по 01.07.2010 рік трактористом у ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча;

з 02.07.2010 року по 04.05.2011 рік трактористом у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча;

- з 05.05.2011 року по 01.06.2017 року трактористом-машиністом с/г ДП Ілліч-Агро Донбас.

Отже, виходячи зі змісту трудової книжки позивача, стаж позивача трактористом с/г є більше 20 років, що відповідає необхідним умовам для призначення пільгової пенсії відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058 і п. «в» ч. 1 статті 13 Закону №1788.

З метою отримання уточнюючої довідки про період роботи у радгоспі «Павлопольський» та у ММК Їм. ІЛЛІЧА, оскільки ПрАТ «ММК ЇМ. ІЛЛІЧА» є правонаступником радгоспу «Павлопольський», позивач звертався до генерального директора ПрАТ «ММК ЇМ. ІЛЛІЧА» з листом від 05.03.2019 року.

У відповідь отримав лист за вих. №15/1-314 від 13.03.2019 року з інформацією про те, що кадрові документи по радгоспу «Павлопольський» знаходяться на збереженні в Тельманівському районному трудовому архіві за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з частинами 1-2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правовиків, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно із частинами 1,2,3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до інформації що міститься у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Тельманівський районний трудовий архів знаходиться в Донецькій області, смт. Бойківське, яр, Тельмана, 1а, не є припиненим та ліквідованим. Інших адрес трудового архіву не зазначено. Підприємство не перереєстровано на підконтрольну уряду територію України.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України». Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, смт. Бойківське відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17,03.2015 року №252-VII та постанови Верховної Ради: України: від 17.03.2015 року № 254-VIІ, смт. Бойківське визнано тимчасово окупованою територією.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за спірні періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідною посадою.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року «Лоізіду проти Туреччини» дійшов такого висновку «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен був взяти до уваги інформацію зазначену у трудовій книжці позивача, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до Управління за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України №1058 та п. 4.2 Порядку №22-1 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

При цьому суд зауважує, що право особи на отримання пенсійних виплат не може бути поставлено у залежність від можливості органів Пенсійного фонду України здійснювати ці повноваження (зокрема у зв`язку з проведенням АТО та неможливістю проведенням перевірки періодів роботи, оскільки підприємства розташовані на тимчасово окупованій території України), а тому неможливість проведення перевірки не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З врахуванням наведених обставин та норм чинного законодавства, судом було встановлено, що стаж роботи позивача (за спірний період часу) визначений у його трудовій книжці підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення відповідача №6 від 11.01.2019 року про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення в т.ч. про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З метою захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення відповідача №6 від 11.01.2019 року про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як протиправного та зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу період роботи з 01.06.1994 року по 30.06.2010 року у ВАТ «ММК ім. Ілліча», з 01.07.2010 року по 04.05.2011 року у ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, 17, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №6 від 11.01.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу період роботи з 01.06.1994 року по 30.06.2010 року у ВАТ «ММК ім. Ілліча», з 01.07.2010 року по 04.05.2011 року у ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87500 Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, б. 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст постанови складено та підписано 27 травня 2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Суддя Буряк І. В.