Справа № 620/3838/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3838/18 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши письмовому провадженні апеляційну скаргу Бобровицького об`єднаного Управління пенсійного фонду України Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бобровицького об`єднаного Управління пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бобровицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області (далі Бобровицьке ОУПФУ Чернігівської області, відповідач) про визнання дій відповідача щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України Про державну службу (в редакції чинній на день призначення пенсії), виходячи із заробітної плати, зазначеній у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.09.2018 № 04-25272 (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію) та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.09.2018 № 04-2526, виданими управлінням соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації неправомірними та зобовязання відповідача на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.09.2018 № 04-25272 (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію) та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.09.2018 № 04-2526, виданими управлінням соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації здійснити позивачу, починаючи з 01.09.2018 перерахунок та виплату пенсії, як непрацюючому державному службовцю у відповідності до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ Про державну службу, із змінами, (в редакції, чинній на дату призначення пенсії) у розмірі 60 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом № 3723-ХІІ, без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції в порушення вимог чинного законодавства зобов`язано перевести позивача на пенсію за віком, оскільки позивач не має 20-ти річного стажу на посадах до відповідних категорій посад державної служби так як посади економіста кредитного відділу, старшого економіста кредитного відділу, керуючого Козелецьким відділенням Держбанку, керуючого Козелецьким відділенням Агропромбанк до відповідних посад державних службовців не віднесені.

15.04.2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Бобровицькому ОУПФ України та отримує пенсію за віком.

03.09.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України « Про державна служба». Д

Листом Бобровицького ОУПФ України від 21 вересня 2018 року № 2996/04 повідомлено, що Управлінням прийнято рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII згідно поданої заяви від 03.09.2018.

Відповідач мотивував прийняття рішення про відмову тим, що:

- відсутній 20-ти річний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, необхідний для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково та зазначив, що законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

При цьому, спеціалісти та працівники на керівних посадах в Держбанку СРСР, Агропромбанку СРСР є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в таких органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Колегія суддів, звертає увагу, що у даному випадку має місце спір про призначення іншої пенсії за іншим законом, а саме наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" (№ 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено право державних службовців у випадках визначених цими пунктами на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", зокрема:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Виходячи з системного аналізу положень Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, вбачається, що із набранням чинності Законом № 889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом із цим законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок), додатка до нього та інших нормативно-правових актів.

Зокрема, додатком до вказаного Порядку затверджено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, а саме: Держбанк СРСР, Зовнішекономбанк СРСР, Будбанк СРСР, Промбудбанк СРСР, Агропромбанк СРСР, Житлосоцбанк СРСР, Ощадний банк СРСР, їх республіканські банки (контори) крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення.

Аналогічний висновки щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, у постанові від 03 липня 2018 року (справа № 586/965/16-а).

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації від 03.09.2018 року №04-3702, яка наявна в матеріалах справи, станом на 01.06.2016 року ( дата звільнення) стаж державної служби позивача становить 21 рік 2 місяці 9 днів.

Періоди роботи та посади підтверджуються записами в трудовій книжці позивача.

Стаж державної служби позивача з урахуванням періодів роботи на посадах податкових органів становить більше 20 років.

Отже у позивача, станом на момент його звернення до Бобровицького ОУПФ України із заявою про призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу, наявний стаж роботи на посадах державної служби понад 20 років.

Відтак доводи апелянта, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з тим, що їй присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому її посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними.

А тому наявні підстави для зобов`язання Бобровицького ОУПФ України зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в Козелецькому віділленні Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 03.08.1981 по 17.07.1990 на посадах державної служби з персональними чи спеціальними званнями

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач набув право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України "Про державну службу".

З урахуванням наявності у позивача права на призначення пенсії та з урахуванням положень пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII та статті 37 Закону № 3723-XII суд дійшов висновку вірно вважав протиправним рішення Бобровицького ОУПФ України щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889 та наявності підстав для зобов`язання Бобровицького ОУПФ України перевести з 03.09.2018 ОСОБА_1 на пенсію за віком державного службовця з урахуванням стажу державної служби 21 років 2 місяців 9 днів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Бобровицького ОУПФ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Бобровицького об`єднаного Управління пенсійного фонду України Чернігівської області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма