Справа № 163/2390/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/5442/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Чишій С.С.,

час ухвалення рішення - 23.04.2019 року, 15:52 год.,

місце ухвалення рішення - м.Любомль,

дата складання повного тексту рішення - 02.05.2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС України про скасування постанови.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою. Кваліфікація дій позивача зроблена з врахуванням того, що у період з 30.04.2015 року по 31.03.2018 року він працював на посаді директора ТОВ "Імпортагротех". Перевіркою зазначеного товариства встановлено порушення вимог ч.1 ст.49, п.2 ч.2 ст.52, п.5 ч.10 ст.58, ч.1 ст.257, ч.1 ст.295 МК України від 13.03.2012 року, п.1 ст.3 Закону України "Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті ХІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року" від 28.12.2014 року № 73-VIII, п.190.1 ст.190 ПК України від 02.12.2010 року, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів за митною декларацією № 205070000/2016/029287 від 05.08.2016 року. Вважає, що зазначені порушення стали можливими внаслідок ненадання ТОВ "Імпортагротех" до митного оформлення повної та достовірної інформації щодо складових витрат митної вартості до митного кордону України з відповідними підтверджуючими документами щодо фактичної вартості транспортних витрат.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що транспортно-експедиційні послуги ТОВ "Імпортагротех" надавали ФОП ОСОБА_2 та іноземний перевізник "CEM-TIR Italiana S.r.l." на підставі договорів № ПК/21/П, № 06/06/2016-01.

Митне оформлення машини для збирання та обмолоту сільськогосподарських культур, комбайн зернозбиральний здійснено в зоні діяльності Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205070000/2016/029287.

Задекларована сума транспортних витрат у даній декларації за межами митної території України складає 35 120 гривень.

На час оформлення цієї митної декларацій керівником ТОВ "Імпортагротех" був позивач.

Згідно акту виконаних робіт перевізника ФОП ОСОБА_2 № 28 від 01.08.2016 року вартість транспортування за межами території України складає 35 120 гривень, по митній території України 48 285,28 гривень.

Згідно акту виконаних робіт іноземного перевізника "CEM-TIR Italiana S.r.l." № 056/2016 від 08.08.2016 року вартість транспортування за межами території України складає 5000 євро, по митній території України 3000 євро.

На підставі договору № 22/06/2015-01 від 22.06.2015 року, укладеного ТОВ "Імпортагротех" з ТОВ "ДЖИ БІ СІ" (додатковою угодою №81 до договору внесено зміни в частині найменування виконавця на ТОВ з іноземними інвестиціями "АГРІ-ТЕХ ГРУП"), підготовка, оформлення документів, декларування та митне оформлення товарів покладено на декларанта ТОВ з іноземними інвестиціями "АГРІ-ТЕХ ГРУП".

Головним управлінням ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання ТОВ "Імпортагротех" вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 30.04.2015 року по 31.03.2018 року, за результатами якої складено Акт від 22.08.2018 року № 13158/14-08/39775186.

У висновках Акта констатовано порушення ТОВ "Імпортагротех" вимог ч.1 ст.49, п.2 ч.2 ст.52, п.5 ч.10 ст.58, ч.1 ст.257, ч.1 ст.295 МК України від 13.03.2012 року; п.190.1 ст.190 ПК України від 02.12.2010 року.

15.10.2018 року головним державним інспектором Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 6153/20500/18 відносно за ознаками ст.485 МК України про те, що він як директор ТОВ "Імпортагротех" під час митного оформлення товарів надав неправдиві відомості в частині фактичної вартості транспортно-експедиційних послуг, а саме занизив суму транспортно-експедиційних витрат по митній декларації № 205070000/2016/029287 від 05.08.2016 року, що спричинило несплату товариством до державного бюджету України митних платежів.

21.11.2018 року заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виніс оскаржувану постанову. Цією постановою Бортнюка В. В. визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 6153/20500/18 і накладено стягнення у вигляді 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 82 882,17 гривень.

Стаття 485 МК України встановлює відповідальність, в тому числі, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

Об`єктивна сторона правопорушення, за яким позивача визнано винним, полягає у поданні неправдивих відомостей до митної декларації щодо фактичної вартості транспортно-експедиційних послуг, і надання з цією метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Як вбачається з митної декларації типу ІМ40ДЕ № 205070000/2016/029287 декларування здійснювало ТОВ з іноземними інвестиціями "АГРІ-ТЕХ ГРУП".

У договорі про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів № 22/06/2015-01 ТОВ з іноземними інвестиціями "АГРІ-ТЕХ ГРУП" (ТОВ "ДЖИ БІ СІ") виступає виконавцем, ТОВ "Імпортагротех" - замовником.

Згідно з п.2.1. Договору обов`язки виконавця:

-здійснювати підготовку, оформлення документів для митного контролю (оформлення),

-здійснювати декларування та митне оформлення товарів у встановленому чинними законодавчими та нормативними актами і документами порядку;

- правильно нараховувати митні платежі.

Відповідно до п.2.2. Договору виконавець має право:

- запитувати у Замовника документи, необхідні для митного оформлення товарів;

- відмовити Замовнику у наданні послуг по декларуванню за конкретним дорученням у випадку, якщо у Виконавця є достатні підстави вважати, що документи містять заздалегідь неправдиві відомості та/або дії Виконавця нестимуть протиправних характер чи не будуть відповідати встановленому порядку, а також якщо Замовник не подає необхідні для оформлення документи.

Згідно з п.2.1. Договору обов`язки замовника:

- до початку митного оформлення кожної відправки (надходження) товарів надавати Виконавцю всі необхідні для митного оформлення документи, згідно з переліком документів, наданих Виконавцем .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає умисну форму вини (особа має усвідомлювати протиправний характер своїх дій), однак вина позивача, який не подавав документи для митного оформлення (обставини щодо передання їх митному брокеру для оформлення не доведені) у цій справі не доведена.

За змістом частини першої статті 486, статті 489 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням; посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що документи, що на них посилається митний орган в якості підтвердження вини позивача, вину останнього не підтверджують.

Судом першої інстанції встановлено що всі необхідні для декларування транспортних витрат документи, в тому числі щодо іноземного перевізника, були надані декларанту. Причини невключення брокером таких витрат в митну декларацію невідомі.

Відповідно до частини 5 статті 266 Митного кодексу України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Виходячи з вищезазначеної норми, колегія суддів приходить до висновку, що митний брокер (брокерська компанія), як особа уповноважена на декларування товарів, несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Позивача у справі притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення статті 485 Митного кодексу України, а саме за заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, а також надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості (транспортно - експедиційні витрати).

В цій справі митним органом в діях позивача не доведена і об`єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що заявлення неправдивих відомостей та подання документів безпосередньо позивачем не здійснювалось.

Таким чином, правова оцінка обставин справи, здійснена судом першої інстанції, відповідає правильному застосуванню норм матеріального права, оскільки в основу висновків суду першої інстанції покладено відсутність складу адміністративного правопорушення саме в діях позивача.

Колегія суддів додатково враховує постанови Верховного Суду від 15.05.2018 року в справі №607/2400/17 та від 21.08.2018 року в справі №607/2402/17.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року у справі № 163/2390/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. М. Багрій
В. Я. Качмар

Повний текст постанови виготовлений 30 травня 2019 року.