Справа № 810/4031/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Київ № 810/4031/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.08.2017 року про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 6800,00 грн. за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: на господарській одиниці, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, здійснювався продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, а саме пива кетового;

- № від 29.08.2017 про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 17000,00 грн. за порушення ч.37 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: на торговій точці здійснюється зберігання алкогольних напоїв (пива) у місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання;

- № від 29.08.2017 року про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 17000,00 грн. за порушення ч.14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: на торговій точці здійснювалася реалізація алкогольних напоїв (пива) без наявної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом);

- № від 30.08.2017 про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1,00 грн. за порушення п.1 п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ ДФС у Чернігівській області проведено фактичну перевірку здійснення торгівельної діяльності ФОП ОСОБА_1 , зокрема у магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт перевірки від 09.08.2017 №0216/25/03/ РРО/.

На підставі висновків вказаного акта перевірки, ГУ ДФС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 29.08.2017; № від 29.08.2017; № від 29.08.2017 та від 30.08.2018 №.

Щодо продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці позивач пояснив, що відповідачем встановлено факт продажу алкогольних напоїв (пива) на розлив, проте у даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення закріпленого в статті 15-3 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів», а саме, посадовими особами під час перевірки не було встановлено факту продажу позивачем пива на розлив саме для споживання на місці, тому відсутні підстави для застосування до позивача фінансових санкцій визначених ч.2 ст. 17 вказаного Закону.

Щодо зберігання алкогольних напоїв (пива) у місцях не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання позивач зазначив, що суб`єктами господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Наголошує, що позивач не зареєстрований у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, ліцензія на проведення такої діяльності у позивача відсутня, а тому позивач не суб`єктом правопорушення.

Щодо здійснення реалізації алкогольних напоїв (пива) без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) позивач пояснив, що в акті перевірки не зазначено, що реалізоване пиво було алкогольним, оскільки пиво може випускатися без вмісту алкоголю, а відповідачем доказів в підтвердження наведених обставин не надано та не зафіксовано в акті перевірки. Таким чином, позивач вважає, що податковим органом не зафіксовано та не доведено факту реалізації саме алкогольного напою - пива.

Позивач наголошує, що на момент складання акта перевірки та складання податкових повідомлень-рішень від 29.08.2017 №№; ; від 30.08.2017 № позивач не був суб`єктом господарювання, а тому застосування до нього визначених у цих податкових повідомленнях-рішеннях штрафних санкцій не є правомірним, так як позивач не є фізичною особою-підприємцем, оскільки відповідно до витягу ЄДРПОУ - ФОП ОСОБА_1 припинив свою діяльність 09.08.2017.

Вважає, що спірні податкові-повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази по справі від відповідача. Вказаною ухвалою суду також запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що працівниками ГУ ДФС у Чернігівській області на підставі наказу від 04.08.2017 №1137 та направлень на перевірку від 07.08.2017 №1481, 1482 - 09.08.2017 була проведена фактична перевірка господарського об`єкта (магазин), що належить ФОП ОСОБА_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідач зазначив, що перевірка проводилась в присутності ФОП ОСОБА_1 , якого на початку перевірки було ознайомлено з направленням на проведення перевірки, та вручено копію наказу, скріпленого печаткою ГУ ДФС у Чернігівській області № 1137 від 04.08.2017.

Разом з тим, відповідач вказав, що перед початком фактичної перевірки магазину, що належить ФОП ОСОБА_1 , працівниками ГУ ДФС у Чернігівській області 09.08.2017 о 09 год. 40 хв. була проведена контрольна розрахункова операція, а саме було придбано 1 стакан (пластиковий) пива «Оболонь» розливне місткістю 0,5 л. на суму розрахункової операції 12 грн. 00 коп., при цьому реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ (чек) не роздруковувався та не видавався, чим було порушено п.1 п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями. Крім того, перевіркою було встановлено порушення ч.14, ч. 37, ст. 15, ст. 15-3 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів». Факт даних порушень було відображено в акті перевірки, який зареєстровано ГУ ДФС у Чернігівській області за № 0216/25/03/ РРО/ від 10.08.2017.

Щодо того, що з 09.08.2017 позивач не є фізичною особою-підприємцем, і у зв`язку з цим до нього не можуть застосовуватися санкції встановлені спірними рішеннями, на вимогу суду відповідачем надано письмові пояснення, в яких зазначено, що перевіряючими перевірка розпочалася об 9 год. 45 хв., закінчення перевірки відбулося в 11:00 год. (згідно акта перевірки). При цьому відповідач звертає увагу суду, що під час перевірки платником не повідомлялося про те, що ним подано заяву до держреєстратора про припинення підприємницької діяльності, а інформація про його припинення з`явилась вже після перевірки, а саме 09.08.2017.

Позивач спростовуючи доводи відповідача, викладені у відзиві на адміністративний позов подав до суду відповідь на відзив, відповідно до змісту якого вказав, що відповідачем не спростовано та не доведено належним чином правомірність складання оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, позивач звертав увагу суду, що в акті перевірки не зазначено який вміст спирту етилового у відсотках об`ємних одиниць у реалізованому напої. Також в акті перевірки не наведено будь-якого обґрунтування, що вказаний напій є алкогольним з відповідними доказами.

Позивач вказав, що застосування штрафних санкцій за не реєстрацію місця зберігання алкогольним напоїв відповідачем не доведено, також не надано доказів, що напій, який нібито був реалізований, є пивом та містить алкоголь.

Також позивач наголошував, що відсутні правові підстави для застосування до нього фінансових санкцій, оскільки фактична перевірка посадовими особами відповідача була проведена - 09.08.2017, при цьому оспорювані податкові повідомлення-рішення були складені 29.08.2017, коли у свою чергу, 09.08.2017 ФОП ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність.

Крім того, позивач пояснив, що під час перевірки посадовими особами відповідача був складений протокол серії АА № 414618 від 09.08.2017 відносно позивача про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.155 КУпАП за порушення норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР. Так, постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08.11.2017 по справі № 729/937/17 адміністративна справа відносно позивача закрита з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач зауважив, що судом, під час розгляду адміністративної справи, було встановлено, що позивач не є суб`єктом господарювання, і як наслідок, не може бути притягнутий до відповідальності так як був знятий з обліку як фізична особа підприємець.

На підставі викладеного, позивач просив позов задовольнити повністю та скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.01.2019.

У судове засідання призначене у справі на 24.01.2019 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 подальший розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

09.08.2017 головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Чернігівській області Товстоліс В.О. та головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Чернігівській області Плахута Є.П., на підставі наказу Головного управління ДФС у Чернігівській області від 04.08.2017 №1137 «Про проведення фактичних перевірок» та направлень на перевірку від 07.08.2018 №1481 та №1482 (а.с.148-149), проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 діяльність в якому здійснює суб`єкт господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт перевірки від 09.08.2017 №0216/25/03/РРО/ (далі - акт перевірки) ( а.с. 114-117). Перевірка проводилась в присутності ФОП ОСОБА_1

Під час перевірки встановлено «…факт реалізації алкогольних напоїв та їх зберігання без наявності ліцензії та права роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), а саме 09.08.2017 о 9 год. 40 хв. реалізовано 1 стакан 0,5 л. пива «Оболонь» за ціною реалізації 12,00 грн. (дванадцять грн. 00 коп.) для споживання на місці проведення розрахунків в магазині за адресою: АДРЕСА_1 . На місці проведення розрахунків в магазині під час перевірки зберігались алкогольні напої (пиво) у місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, а саме під час проведення перевірки в магазині що перевірявся зберігалось (перебувало в реалізації) пиво «Оболонь» в кількості 1 кега 50 л. Накладні документи про отримання вищезазначеного пива під час перевірки в магазині були відсутні, до перевірки не надано. При реалізації пива на суму 12,00 грн. РРО не застосовувався, фіскальний чек не видавався. Після ознайомлення з актом перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовився від підпису акта перевірки та подання пояснень».

Відповідно до висновків перевірки, викладених у вказаному акті під час перевірки встановлено порушення:

п.1; 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями);

ст. 15 Закону України від 19.12. 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Як вбачається з акта про відмову від підписання матеріалів перевірки № 259/1/14-05 від 09.08.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Чернігівській області Товстоліс В .О . та Плахута Є.П . складено акт про те, що після ознайомлення з актом від 09.08.2017, платник податків магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 відмовився від підписання матеріалів перевірки (а.с.180).

За результатами акта перевірки ГУ ДФС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.08.2017 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 6800,00 грн. за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: на господарській одиниці, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, здійснювався продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, а саме пива кетового;

- № від 29.08.2017, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 17000,00 грн. за порушення ч.37 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: на торговій точці здійснюється зберігання алкогольних напоїв (пива) у місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання;

- № від 29.082017 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 17000,00 грн. за порушення ч.14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: на торговій точці здійснювалася реалізація алкогольних напоїв (пива) без наявної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом);

- № від 30.08.2017, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1,00 грн. за порушення ч. п.1 п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходив з наступного.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України від 19.12.1995 №481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-BP; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до наданого у статті 1 Закон №481/95-BP визначення, алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00 , 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 16 Закону №481/95-BP контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За приписами пункту 11 частини першої статті 15-3 Закону №481/95-BP забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Згідно частини шостою статті 15-3 Закону №481/95-BP, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Частиною чотирнадцятою статті 15 Закону №481/95-BP визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до положень статті 1 Закону №481/95-BP, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі алкогольними напоями визначено Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 30.07.1996 №854 (далі - Правила №854).

Ці правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства (пункт 3 Правил №854).

Відповідно до пункту 22 Правил № 854 Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Частиною 37 статті 15 Закону №481/95-BP установлено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників (абз. 21,22 ст.1 Закону №481/95-BP ).

Аналогічні приписи визначені пунктом 16 Правил № 845, де вказано, що зберігання алкогольних напоїв здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв, внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання, які відповідають вимогам нормативно-правових актів з питань охорони праці, здоров`я та навколишнього природного середовища, протипожежної безпеки, а також санітарних норм і правил. Місця зберігання алкогольних напоїв повинні добре вентилюватися, не мати стороннього запаху, бути непроникними для прямих променів світла, обладнані охоронною сигналізацією. Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вносять до Єдиного державного реєстру місць зберігання тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Відповідно до пункту 26 Правил № 845 Під час продажу алкогольних напоїв продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів:

- у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень;

- зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень;

- оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З системного аналізу статей 15-3 та 17 Закону №481/95-BP слідує, що до суб`єкта господарювання, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення ст. 15-3 тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.

Як вбачається з акта перевірки, відповідачем встановлено факт продажу алкогольних напоїв (пива) реалізованого 1 стаканом ємністю 0,5 л. на розлив в магазині за адресою: Бобровицький район , с .Петрівка , вул. Шевченка, 1.

Судом також встановлено, що відповідно до письмових пояснень позивача, останній зазначив, що відповідачем жодним чином не відображено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні магазину, тобто в даному випадку мало місце продажу алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства регламентовано Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затвердженими Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №219 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.08.2002 за №680/6968 (далі - Правила №219).

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 1.3 Правил №219, ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього; заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Разом з тим, під час перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Чернігівській області не було встановлено факту продажу позивачем алкогольного напою на розлив саме для споживання на місці. Слід також зазначити, що в акті жодним чином не відображено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні магазину, в якому наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці), а також наявність посуду, в якому неможливо придбати такі напої «на винос». Вказане також не знайшло свого підтвердження на копіях фотознімків, долучених відповідачем до відзиву на позов та не спростовано ГУ ДФС У Чернігівській області жодними акта вилучення, письмовими поясненнями посадових осіб тощо.

Тобто, у даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення закріпленого в статті 15-3 Закону - споживання таких напоїв на місці, оскільки в ньому не вказано, з яких саме підстав відповідач дійшов висновку, що позивачем продаж алкогольних напоїв здійснювався для споживання кінцевим споживачем на місці.

Оскільки матеріалами справи не підтверджено про наявність місць для споживання пива на місці у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 , та з боку відповідача не доведено належними доказами складу правопорушення передбаченого статтею 15-3 Закону України №481/95-ВР, та як наслідок відсутні підстави для застосування до ФОП Лихацький В.П. визначеного частиною другою статті 17 цього Закону штрафної (фінансової) санкції у сумі у сумі 6800,00 грн.

Частиною першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо зафіксованого в акті перевірки від 09.08.2017 порушення позивачем вимог ч.37 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР, а саме: на торговій точці здійснюється зберігання алкогольних напоїв (пива) у місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання, слід зазначити наступне.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 07.02.2002 року № 3032-III наказом Державної податкової адміністрації України 28.05.2002 року № 251 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 року за № 670/6958, затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку Єдиний державний реєстр місць зберігання (далі Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Згідно з п. 7 Порядку передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов`язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності. Згідно з пп. 3 п.5 вказаного Порядку матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Поряд з цим, згідно приписів статті 15 Закону № 481/95 ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

Згідно ст. 1 Закону України Закону України № 481/95-ВР місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Отже, зазначені норми встановлюють обов`язок суб`єктів господарювання саме після отримання ліцензії на продаж алкогольних напоїв зберігати спирт, алкогольні напої та тютюнові вироби виключно в спеціальних місцях зберігання, які зафіксовані в Єдиному державному реєстрі місць зберігання.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб`єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права вбачається, що обов`язок у суб`єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає саме після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та відповідності такого місця поняттю «місце зберігання» у розумінні Закону України № 481 /95-ВР .

Відповідно до відомостей акта перевірки від 09.08.2017, у позивача як суб`єкта господарської діяльності відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

На підставі письмових пояснень позивача, викладених у позові, судом також встановлено, що позивач не зареєстрований у встановленому порядку як суб`єкт господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, ліцензія на проведення такої діяльності у позивача відсутня.

Таким чином, оскільки позивачем не було отримано ліцензії на торгівлю алкогольними напоями, то він був позбавлений обов`язку щодо внесення до Єдиного реєстру відомостей про місце зберігання алкогольних напоїв.

Вищезазначені висновки повністю відповідають висновкам Верховного Суду у справі 820/2767/17 де суд зазначив, що необхідність внесення відомостей до Єдиного реєстру виникає саме після отримання відповідних дозвільних документів на продаж алкогольних напоїв, у контексті розуміння Закону № 481/95-ВР.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для застосування до позивача фінансових санкцій за порушення ч.37 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: на торговій точці здійснюється зберігання алкогольних напоїв (пива) у місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання.

Щодо викладених в акті перевірки від 09.08.2017 порушень ФОП ОСОБА_1 . вимог ч.14 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР, а саме: на торговій точці здійснювалася реалізація алкогольних напоїв (пива) без наявної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) слід зазначити наступне.

В силу положень ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР: роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Дана норма є імперативною та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, як було встановлено судом раніше, відповідачем у акті перевірки від 09.08.2017 зафіксовано відсутність у ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом).

Як вбачається з акту перевірки прийнятого ГУ ДФС у Чернігівській області, позивачем 09.08.2017 року було здійснено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Також, суд звертає увагу, що позивач не заперечує факт здійснення реалізації пива 09.08.2017 у магазині за адресою: Бобровицький район, с . Петрівка АДРЕСА_5 , проте позивач посилається на той факт що відповідачем не вказано а акті перевірки, що пиво було саме алкогольним, оскільки пиво може відпускатися без вмісту алкоголю.

Відповідно до статті 1 Закону № 481/95-ВР, наведений терм вживається у такому значенні: пиво - це насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203; пиво безалкогольне - насичений діоксидом вуглецю пінистий напій, одержаний під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами з об`ємною часткою спирту не більш як 0,5 відсотка, отриманий шляхом діалізу або переривання головного бродіння, або виготовлення пивного сусла зі зниженою часткою сухих речовин у початковому суслі, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2202.

Щодо тверджень позивача, слід зазначити, що відповідачем дійсно не надано належних доказів та не відображено в акті перевірки від 09.08.2017 відомостей, що реалізоване у магазині суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 стакан пива ємністю 0, 5 л. підпадає під дію Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та потребує відповідного ліцензування на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

У свою чергу, суд зазначає, що позивачем також не надано належних доказів на підтвердження того, що реалізоване у магазині, що знаходиться за адресою: Бобровицький район, с. Петрівка, вул. Шевченка,1, пиво - було безалкогольним.

Водночас, суд звертає увагу на те, що Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року, визначається механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до п. 3 цього Порядку до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно з п. 5 цього ж Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З аналізу наведених правових норм слідує що фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», як різновид фінансово-господарських санкцій, можуть бути застосовані виключно до суб`єктів господарювання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Із пояснень представника позивача, та витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 припинена 09.08.2017, тобто станом на час проведення перевірки та прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, у позивача був відсутній статус фізичної особи - підприємця, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи.

Вказаний факт також не оспорюється відповідачем про що вказано у письмових поясненнях з даного приводу, які подані відповідачем до суду.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не було надано відповідних пояснень відносно прийняття 29.08.2017 та 30.08.2017 податкових повідомлень-рішень щодо позивача як ФОП, тоді як позивач вже не мав такого статусу і відповідач був обізнаний про дану обставину.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не є суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, а тому відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 40800,00 грн..

За таких обставин, спірні податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 29.08.2017 № ; від 29.08.2017 №; від 29.08.2017 № є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо правомірності прийняття посадовими особами контролюючого органу - ГУ ДФС у Чернігівській області податкового повідомлення-рішення № від 30.08.2017 про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1,00 грн. за порушення ч. п.1 п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій судом встановлено наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР (надалі Закон N 265/95-ВР).

Згідно з пунктами 1, 2 ,12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

У статті 2 вказаного Закону визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Єдиним доказом вказаного порушення, на який покликається відповідач, є викладені в акті перевірки письмові висновки посадових осіб ГУ ДФС у Чернігівській області про здійснення контрольної закупки. Інших доказів, які би підтверджували факт продажу алкогольних напоїв без здійснення розрахункової операції, в матеріалах справи немає.

Водночас, судом було встановлено, що посадовими особами під час перевірки був складений адміністративний протокол серії АА № 414618 від 09.08.2017 відносно позивача про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП за порушення норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, слід зазначити, що розгляд матеріалів ГУ ДФС у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було предметом судового розгляду Бобровицького районного суду Чернігівської області.

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08.11.2017 у справі № 729/937/17 (пр. № 3/729/275/17), як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень дана постанова набрала законної сили 27.11.2017, ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зокрема судом встановлено, що відповідальність за ч.1ст.155-1 КУпАП настає за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Суб`єктом вказаного правопорушення можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Також судом встановлено, що через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, оскільки на час складання адміністративного протоколу 09.08.2017, ОСОБА_1 був знятий з обліку як фізична особа-підприємець, а тому не являвся суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, на підставі наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку, що факт вчинення порушення, за яке до позивача було застосовано штрафні санкції не підтверджується належними доказами, а відтак позовні вимоги про скасування рішення про застосування штрафних санкцій , а саме податкового повідомлення-рішення № від 30.08.2017 про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1,00 грн. за порушення ч. п.1 п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій, - підлягають задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанцій від 09.08.2018 № 0.0.1 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 736,40 грн. (а.с. 131). При цьому відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 судом визначено, що позивачу при зверненні до суду з даним адміністративним позов необхідно було сплатити 640 грн. судового збору.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 640 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 29.08.2017 № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 29.08.2017 № .

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 29.08.2017 № .

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 30.08.2017 № .

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області (ідентифікаційний код 39392183; місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.