Справа № 826/15943/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2018 (дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «Промінвестбанк» звернулось з позовом до Державної фіскальної служби України про скасування індивідуальної податкової консультації, що оформлена листом ДФС України №2602/6/99-99-13-01-02-15/ІПК від 13.11.2017 та зобов`язання ДФС України надати ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновок відповідача, викладений в індивідуальній податковій консультації № 2602/6/99-99-13-01-02-15/ІПК від 13.11.2017 є необґрунтованим та передчасним про те, що фізична особа, яка є найманим працівником, не може представляти свого роботодавця як адвокат. Позивач вказує, що надаючи вказану індивідуальну податкову консультацію відповідач послався виключно на підпункт 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в редакцій станом на час виникнення спірних правовідносин (ПК України), зазначивши лише про незалежну професійну діяльність оминаючи здійснення адвокатської діяльності індивідуально. А також зазначив про те, що оскаржувана податкова консультація суперечить змісту раніше наданих відповідачем податкових консультацій.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на безпідставність позовних вимог та правомірність індивідуальної податкової консультації, що оформлена листом ДФС України №2602/6/99-99-13-01-02-15/ІПК від 13.11.2017, з огляду на те, що позивачу надано вмотивовану відповідь на його запит з дотриманням вимог податкового законодавства. На думку відповідача, індивідуальна податкова консультація є формою оприлюднення розуміння окремих положень податкового законодавства, водночас не є обов`язковою для виконання, не впливає на права та обов`язки позивача та не породжує будь-яких юридичних наслідків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію, що оформлена листом Державної фіскальної служби України № 2602/6/99-99-13-01-02-15/ІПК від 13.11.2017. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що вимоги про визнання протиправною та скасування податкової консультації не підлягають розгляду в адміністративних судах. З посиланням на пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК апелянт зазначив, що фізична особа, яка є найманим працівником у юридичної особи та/або фізичної особи - підприємця та має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, може перебувати на посаді, яка не передбачає здійснення адвокатської діяльності та надання адвокатських послуг, та не може представляти свого роботодавця як адвокат.

23.05.2019 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» звернулося до ДФС України із запитом № 1153-08/09 від 09.10.2017 про отримання податкової консультації в якому поставлено питання: Чи може фізична особа, яка провадить незалежну адвокатську діяльність представляти інтереси юридичної особи в суді у випадку, якщо така фізична особа є одночасно найманим працівником у такій юридичній особі на посаді юрисконсульта посадовою інструкцією якої визначено представництво інтересів юридичної особи в судах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, потерпілому, заявнику по справах, заінтересованій особі/стороні учаснику у справах про банкрутство, цивільному позивачу при розгляді цивільного позову в кримінальній справі, кредитору, боржнику, стягувачу, третій особі?

У відповідь на вказане звернення ДФС України листом №2602/6/99-99-13-01-02-15/ІПК від 13.11.2017 надала ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» індивідуальну податкову консультацію згідно якої відповіла на зазначене питання позивача наступним чином: фізична особа, яка є найманим працівником у юридичної особи та/або фізичної особи-підприємця та має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, може перебувати на посаді, яка не передбачає здійснення адвокатської діяльності та надання адвокатських послуг, та не може представляти свого роботодавця як адвокат.

Порядок надання індивідуальних податкових консультацій, встановлений ст. 52 - 53 Податкового кодексу України (в редакції від 08.11.2018).

Так, відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Зокрема, частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Надання правової допомоги, зокрема, здійснення представництва інтересів юридичної особи в судах особою, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та процесуальних законів. Адвокат має право поєднувати адвокатську діяльність із трудовими відносинами, якщо вони не стосуються випадків, зазначених у частині першій статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», несумісною з діяльністю адвоката є:

1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції";

2) військова або альтернативна (невійськова) служба;

3) нотаріальна діяльність;

4) судово-експертна діяльність.

Водночас, чинне законодавство України не передбачає для адвокатів заборони працювати за трудовим договором. Отже, адвокат має право поєднувати адвокатську діяльність із трудовими відносинами, якщо вони не стосуються випадків, зазначених у частині першій статті 7 Закону. Тобто, чинне законодавство не містять будь-яких інших заборон для адвокатів щодо форм реалізації права на працю.

У відповідності з частиною третьою статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання.

Зокрема, у п. 14.1.226 ст. 14 Податкового кодексу України наведено визначення самозайнятої особи, згідно з яким така особа є платником податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності, однак зазначене не виключає можливості її працевлаштування та отримання заробітної плати, без сплати адвокатських внесків та відшкодування витрат на професійну адвокатську діяльність, оскільки чинні нормативні документи, що регулюють адвокатську діяльність в Україні, в тому числі акти Ради адвокатів України, не містять будь яких інших заборон для адвокатів щодо форм реалізації права на працю.

Так, згідно з рішенням № 254 «Про затвердження роз`яснення щодо можливості представництва юридичної особи адвокатом, який працює в ній за трудовим договором» від 16.11.2017 адвокат може представляти юридичну особу, якою він перебуває у трудових відносинах, за умови укладення з такою юридичною особою договору про правову допомогу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що адвокат може представляти юридичну особу, з якою він перебуває у трудових відносинах, за умови укладення з такою юридичною особою договору про правову допомогу з дотриманням усіх вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в тому числі й щодо конфлікту інтересів. Укладення юридичною особою договору про правову допомогу зі своїм штатним працівником, який одночасно є адвокатом, не суперечить чинному законодавству України і є можливим виключно з дотриманням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та в залежності від правового статусу клієнта за договором про надання правової допомоги.

Однак, зі змісту індивідуальної податкової консультації, що оформлена листом ДФС України № 2602/6/99-99-13-01-02-15/ІПК від 13.11.2017, відповідачем не враховано даних обставин, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність її скасування.

З приводу доводів апелянта про те, що вимоги про визнання протиправною та скасування податкової консультації не підлягають розгляду в адміністративних судах, колегія суддів вважає їх безпідставними, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 20.02.2018 у справі № 813/2617/15, згідно з яким платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.05.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна