Справа № 540/2327/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2327/18
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємсва "АГРО ЛИДЕР" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, ухвалене в порядку письмового провадженні в м. Херсоні, по справі за позовною заявою Приватного підприємсва "АГРО ЛИДЕР" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.08.2018 р. № , прийняте ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 липня 2018 року відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності подання (неподання) декларації з податку на додану вартість ПП АГРО ЛИДЕР за травень 2018 року, за результатами якої складено акт №2302/21-22-12-01/32125395. На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03 серпня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 1020 грн. Позивач зазначає, що підстав для винесення спірного податкового повідомлення-рішення у відповідача не було, оскільки податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2018 року було складено та направлено, але вона була не прийнята в якості податкової звітності. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки рішення контролюючого органу про накладення на платника податку штрафу за неподання податкової накладної є протиправним.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що наявність у платника податків першої та другої квитанцій підтверджує факт своєчасного подання декларації з податку на додану вартість, підтверджує перевірку поданої декларації контролюючим органом та її реєстрації в установленому законом порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на зазначене, відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20 червня 2018 року позивач подав засобами електронного зв`язку податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2018 року №.

Листом ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі Про відмову у прийнятті податкової звітності №7659/10/21-22-12-01-08 від 20 червня 2018 року позивача повідомлено, що через порушення п.48.3 ст.48 ПКУ податкова звітність отримана від позивача 20 червня 2018 року не вважається податковою декларацією.

Лист отримано позивачем 27 червня 2018 року та в подальшому не оскаржено, податкової декларації з ПДВ за травень 2018 року, з внесеними до неї змінами, до податкового органу не подавалось.

19 липня 2018 року відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за травень 2018 року, за результатами якої складено акт Про результати камеральної перевірки своєчасності подання (неподання) декларації з податку на додану вартість ПП АГРО ЛИДЕР (32125395) за травень 2018 року №2302/21-22-12-01/32125395.

Висновком акту перевірки є неподання податкової звітності в порушення вимог пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 ПКУ.

В акті камеральної перевірки зазначено, що податковим повідомленням-рішенням № від 22 лютого 2018 року до позивача вже застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 грн. за неподання податкової звітності.

Акт перевірки направлено на адресу позивача 20 липня 2018 року та отримано останнім 23 липня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №347 (а.с. 40).

На підставі акта камеральної перевірки №2302/21-22-12-01/32125395 від 19 липня 2018 року податковим повідомленням-рішенням № від 03 серпня 2018 року до підприємства застосовано штрафну санкцію в розмірі 1020 грн (розрахунок штрафних санкцій а.с.42).

Позивач не погодився з правомірністю податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2018 року № та звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно та обґрунтовано застосувано до позивача штрафну санкцію у розмірі 1020 грн. на підставі п.120.1 ст.120 ПКУ за порушення приписів пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПКУ, у зв`язку з чим дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною;

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з п.48.7 ст. 48 ПК України 48.7. Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п.п. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;

Відповідно до п.п.49.12.1, п.п. 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 ПК України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56цього Кодексу.

Згідно з п.п. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.п. 110.1. ст.. 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, податкова декларація позивача за травень 2018 року не відповідала приписам п.48.3 ст. 48 ПК України, оскільки невірно було вказано найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Судом встановлено, що письмовим повідомленням про відмову у прийнятті податкової декларації позивача (у відповідності до п.п. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України) є лист відповідача Про відмову у прийнятті податкової звітності №7659/10/21-22-12-01-08 від 20 червня 2018 року, в якому вказано, що за результатами розгляду наданої податкової декларації з податку на додану вартість від 20.06.2018 № за травень 2018 року встановлено порушення п. 48.3 ст. 48 ПК України, а саме: невірно вказано найменування контролюючого органу, до якого подається звітність. Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України, податкова звітність складена з порушенням цієї статті, не вважається податковою декларацією. З урахуванням зазначеного, було запропоновано надати нову податкову звітність, оформлену належним чином (а.с. 37).

Зазначений лист було отримано апелянтом 27 червня 2018 року (а.с. 38).

Судами встановлено, що ПП «АГРО ЛИДЕР» повернуто декларацію з ПДВ за травень 2018 року, апелянт відмову у прийнятті податкової декларації не оскаржував, нову декларацію не подавав та штраф не сплачував.

Колегія суддів зазначає, що повторним порушенням, за яке передбачено штраф у розмірі 1 020 гривень згідно із пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, буде несвоєчасне подання податкової декларації (розрахунку) платником податків незалежно від виду податку, за яке до такого платника протягом року вже було застосовано штраф за неподання (несвоєчасне подання) податкової декларації (розрахунку) та у період до одного року (до 365 або 366 днів - для високосного року) винесено податкове повідомлення-рішення. Отже, для визначення повторності правопорушення відлік 365 днів (для високосного року - 366 днів) починається з дати винесення органом державної податкової служби податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій.

Відповідачем в акті перевірки зазначено, що 22.02.2018 податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким було застосовано до апелянта штрафні санкції в розмірі 170 грн. відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПКУ.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість застосування до ПП «АГРО ЛИДЕР» штрафної санкції в розмірі 1020 грн. та відсутністю підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.08.2018 року № .

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємсва "АГРО ЛИДЕР" залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов