Справа № 826/14963/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач/ ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №16/26-55-13-02 від 30.06.2017, яким ОСОБА_1 виключено з реєстру платників єдиного податку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що несплата позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке не використовується в господарській діяльності, не є та не може бути підставою для виключення позивача, як фізичної особи-підприємця з реєстру платників єдиного податку. Також наголошує, на відсутності заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, станом на 01.07.2018. Зокрема зазначає, що попередній податковий борг з такого податку було сформовано помилково, без урахування частки позивача, а попередні податкові повідомлення-рішення по нарахуванню вказаного податку - відкликані, що підтверджується листом відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як свідчать обставини справи, рішенням державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 30.06.2017 №16/26-55-13-02 виключено із реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 з 01.07.2017.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваного рішення, з огляду на наявність у позивача податкового боргу на кожне перше число протягом двох послідовних кварталів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України; платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (підпункт 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України).

Приписами підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 по справі № 813/1465/17.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для виключення позивача з реєстру платників єдиного податку згідно п.299.10 ст. 299 ПК України з урахуванням пп.8 п.298.2.3 ст.298 ПК України, стали дані Інформаційно-аналітичної системи «Податковий блок» та довідка про наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Так, судом першої інстанції з інтегрованої картки платника податків встановлено, що станом на 01.12.2016 (4 квартал 2016 року), на 01.01.2017 (1 квартал 2017 року) та на 01.04.2017 (2 квартал 2017 року) за позивачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 257,64 грн., який був погашений 29.06.2017.

В той же час, матеріали справи свідчать, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві своїм листом від 17.07.2018 № 34151/Є/26-15-13-10-22 повідомило позивача, що при аналізу податкового боргу на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в ІКПП гр. ОСОБА_1 встановлено неправомірний податковий борг та за результатами проведеного аналізу і звірки попередні податкові повідомлення-рішення від 24.05.2015 скасовано. Також повідомлено, що станом на 17.07.2018 у платника ОСОБА_1 заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відсутня (а.с.43).

При цьому, колегія суддів зазначає, що перевірка факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що є передумовою для прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем не проводилась, жодних актів за результатами такої перевірки не складались.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про порушення контролюючим органом умов і порядку прийняття рішення виключення позивача із реєстру платників єдиного податку.

Отже, оскаржуване рішення підлягає скасуванню та позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та приймаються судом апеляційної інстанції в якості належних.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року скасувати та ухвалити постанову якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити.

Рішення державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №16/26-55-13-02 від 30.06.2017 визнати протиправним та скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 24.05.2019 року.