Справа № 264/1863/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1863/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександра Васильовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому вказав, що 09 березня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №976099 винесено за те, що 09 березня 2019 року о 13-06 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку біля будинку №71 по пр.Миру м.Маріуполя у зоні дії знаку 5.38 разом з табличкою 7.17, тобто на місці для інвалідів, чим порушив п.8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що жодної зупинки транспортного засобу в заборононеному місці не здійснював, правил дорожнього руху не порушував. Крім того зазначив, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме інспектором не забезпечено право на повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи по суті, не були роз`яснені йому права та порушено його право на захист, протокол про адміністративне правопорушення не складався, поліцейським одразу ж винесено постанову на місці зупинці, не допитані свідки, а також в постанові не зазначено відомостей щодо пристрою яким здійснювався запис правопорушення. Вважає, що не вчиняв порушення правил дорожнього руху, а тому постанова посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позові вказав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив на пред`явлений позов, згідно якого просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, так він керуючи автомобілем «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку біля будинку №71 по пр.Миру м.Маріуполя у зоні дії знаку 5.38 (місце для стоянки) разом з табличкою 7.17 (особи з інвалідністю), тобто на місці для інвалідів, чим порушив п.8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. Додатково надіслав на адресу суду фото розташування вказаних знаків.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не з`явилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, суд приходить до такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 09 березня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №976099 інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур О.В. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 09.03.2019 року о 13-06 годин, керуючи автомобілем «Porsche Cayenne» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку біля будинку №71 по пр.Миру м.Маріуполя у зоні дії знаку 5.38 разом з табличкою 7.17, тобто на місці для інвалідів, чим порушив п.8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України., що тягне за собою відповідальність, передбачену ч.5 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 1020 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом п.8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України зазначено, що дорожні знаки поділяюся на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 «Особи з інвалідністю» означає, що дія знака 5.38 «Місце для стоянки» поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил. Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовується.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Одночасно, згідно ч.1 ст.40 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З відеозапису оптичного диску від 09.03.2019 року, наданого відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, вбачається, що позивач, при складанні постанови заперечував порушення правил дорожнього руху, вважав відношення поліцейського по відношенню до себе упередженим. Оспорював розташування вищевказаного дорожнього руху, яким йому заборонялось зупиняти автомобіль на відведеному місці, зазначав про відсутність відповідно розмітки на асфальті місця для паркування. При цьому, виходячи з відеозапису, поліцейським Снігур О.В. не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, а саме з відеозапису не вбачається, що позивач розмістив свій автомобіль саме в зоні дії знаку 5.38 разом з табличкою 7.17, тобто на місці для інвалідів. Оскільки встановити дійсне розташування транспортного засобу, а також розташування вищевказаних дорожніх знаків та взагалі їх наявність на вказаній ділянці дороги, з відеозапису не виявляється можливим. Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об`єктивної можливості не має.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не були, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення інспектором Снігур О.В. положень ст.268 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , останньому були роз`ясненні його права передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується файлом запису з нагрудної камери інспектора. При цьому від ОСОБА_1 ніяких заяв та клопотань з приводу їх реалізації не надходило, як і про надання додаткового часу для підготовки свого захисту.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з офіційним тлумачення Конституційного Суду України, яке дано рішенням від 26.05.2015 р. №5-рп/2015, словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини 1 ст.276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час, ч.2 ст.258 КУпАП визначено випадок, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, а саме: у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які визначені законом, зокрема ч.2 ст.258 КУпАП, на думку суду, не є порушенням ст.276, 278, 279 КУпАП, оскільки право на застосування такого провадження передбачено законом, а юрисдикція Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, працівником якої є інспектор Снігур О.В., поширюється на територію м.Маріуполя, у тому числі й на пр.Миру м.Маріуполя.

На підставі вищевикладеного, на переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександра Васильовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09 березня 2019 року серії ЕАВ №976099 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт