Справа № 752/3344/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 752/3344/19 Суддя (судді) першої інстанції: Хоменко В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2018 року №2375;

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2018 року № 2375 про накладення штрафу у розмірі 850 грн., та закрити справу у зв`язку із відсутністю події правопорушення.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2019 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху.

20 березня 2019 року позивачем було подано до Голосіївського районного суду міста Києва клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було повернуто позивачеві.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності виходив з того, що позивач не усунув недоліків позовної заяви в повному обсязі у встановлений судом строк.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2019 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 2).

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 5) та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви. Так, позивачеві було визначено надати суду:

- місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача;

- підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Щодо таких вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В той же час, частиною четвертою статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржується постанова у справі про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2018 року № 2375.

Отже, згідно ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо необхідності визначення підстав звільнення позивача від сплати судового збору, є помилковим, оскільки положеннями КУпАП чітко визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Окрім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність зазначення позивачем місцезнаходження та ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Необхідність визначення місцезнаходження та ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України вищевказаною нормою визначена для юридичних осіб.

В той же час, як вбачається з позовної заяви, відповідачем по справі є Адміністративна комісія при Київській міській раді, яка не є юридичною особою і, відповідно, не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

До того ж, у позовній заяві позивачем визначено адресу відповідача для листування: 01001, м. Київ, Головпоштамп «на вимогу».

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без руху, є необґрунтованими.

До того ж, 20 березня 2019 року позивачем на виконання вищевказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху було подано до Голосіївського районного суду міста Києва клопотання про усунення недоліків, в якому позивач зазначив, зокрема, що відповідач - Адміністративна комісія при Київській міській раді, не є юридичною особою і дані про нього не містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Однак, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було повернуто позивачеві з огляду на те, що позивач не усунув недоліків позовної заяви.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів заперечує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення вищевказаної позовної заяви, оскільки недоліки, визначені в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без руху, є помилковими та безпідставними з огляду на чинні норми законодавства.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, викладених в рішенні по справі «Белет проти Франції», відповідно до яких стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року - скасувати та направити справу до Голосіївського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 27.05.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма