Справа № 460/1200/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2019 року м. Рівне№460/1200/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринець Д.Є., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою

ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області

про визнання дій протиправними, скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги.

Пунктами 1- 3 та 6 частини 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Так, перевіряючи на виконання положень ч.1 ст.171 КАС України даний позов, суддею встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160 - 161 КАС України з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивач подає позовну заяву, однак не зазначає всі необхідні відомості визначені п.2 ч.5 ст.160 КАС України.

Так, Позивач, визначивши відповідачем Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, зазначив , який відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань належить припиненій юридичній особі з найменуванням ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ У М.РІВНОМУ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДФС У РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ, а Головному управлінню ДФС у Рівненській області до якого позивач фактично звернув позовні вимоги присвоєно наступний код - 39394217.

Виходячи з наведеного, позивачем у позовній заяві не зазначено повне найменування відповідача, яке відповідає ідентифікаційному коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39394217, а також не зазначено вірний код ЄДРПОУ відповідача.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч.4, 5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 (ДСТУ 4163-2003), відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч викладеному, позивачем до позовної заяви додано копії письмових доказів, які в порядку, встановленому чинним законодавством, належним чином не засвідчені.

Крім того, суд зазначає, що стаття 79 КАС України передбачає, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Частина 4 вказаної статті визначає, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Стаття 161 КАС України визначає обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач зазначає, що вона отримує пенсію з 28.11.2013, перебуває на спрощеній системі оподаткування, нею був поданий звіт про суму нарахованого доходу за 2018 рік 29.03.2019 вона зверталась до Головного управління ДФС у Рівненській області та ДФС України однак не подає вказані документи разом з позовом до суду.

Крім того, відповідно до ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 грн.

Позивач просить суд визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області щодо нарахування ОСОБА_1 єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за 2018 рік, звіт за формою додаток 5 від 21.01.2019 року та вимогу № ф-61552-50 від 11 березня 2019 року про сплату боргу в сумі 9828,71 грн. - протиправними та скасувати вимогу Державної фіскальної служби у Рівненській області №ф-61552-50 від 11 березня 2019 року про сплату ОСОБА_1 боргу в сумі 9828,71 грн.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнати дії та звіт протиправними). Крім того заявлена позивачем вимога про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу піддається вартісній оцінці, тому пред`явлена позивачем позовна вимога має майновий характер.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак за подання до суду даної позовної заяви позивачу належало сплатити судовий збір загалом у сумі 2305,20 грн.

Позивачем до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору проте заявлено клопотання про відстрочення оплати судового збору до ухвалення рішення в справі, яке мотивоване тим, що вона є пенсіонером та утримує хвору матір, тому має тяжкий матеріальний стан.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.8 Закону №3674, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частина 2 цієї статті також встановлює, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм слідує, що підставою для відстрочення сплати судового збору, зокрема, є майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

При цьому, клопотання про звільнення від сплати судового збору може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує клопотання про відстрочення сплати судового збору, останнім не було додано до відповідного клопотання жодних доказів.

В зв`язку з необґрунтованістю поданого клопотання та відсутністю жодного доказу на його підтвердження суд відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом:

1) подання до суду доказу сплати судового збору у визначеному Законом розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення/відстрочення/розстрочення сплати судового збору відповідно до закону;

2) подання нового примірнику позовної заяви з урахуванням вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України;

3) подання усіх доказів на які міститься покликання в позові у двох екземплярах (для суду та для відповідача);

4) належним чином засвідчити усі подані позивачем докази у двох екземплярах (для суду та для відповідача).

Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Махаринець Д.Є.