Справа № 263/473/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року справа №263/473/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Міронової Г.М., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Новікової Вікторії Русланівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 березня 2019 року у справі № 263/473/19 (головуючий 1 інстанції Киян Д.В., текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: проспект Металургів, 31, м. Маріуполь Донецької області ) за заявою ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати наказ, виданий на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом (а.с. 1-2).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 березня 2019 року вказану заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с. 73).

ОСОБА_1 з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на помилковий висновок суду першої інстанції. Просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 березня 2019 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він добровільно, в травні 2017, виконав вимоги постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017 року по справі № 266/1085/17 про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн та стягнення судового збору в розмірі 320 грн, однак державним виконавцем у вересні та жовтні 2018 року з пенсійних виплат ОСОБА_1 було повторно стягнуто грошові кошти на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017 року по справі № 266/1085/17 (а.с. 75-77).

Від державного виконавця надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що станом на 29.05.2019 року боржник ОСОБА_1 , жодного разу до відділу не з`являвся, письмових заяв, заперечень, квитанцій про сплату боргу не надавав. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, заслухав суддю доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, встановив наступне.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017 року по справі № 266/1085/17 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та стягнуто з боржника судовий збір в розмірі 320 грн (а.с. 34-39).

Відповідно до квитанцій № ПН613595 від 22.05.2017 року та № ПН613629 від 22.05.2017 року ОСОБА_1 сплачений штраф відповідно до постанови суду по справі № 266/1085/17 у розмірі 3400,00 грн та судовий збір у розмірі 320,00 грн (а.с. 3).

Згідно із постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників від 25.06.2018 року ВП № 56102197 при примусовому виконанні вказаного судового рішення звернено стягнення на доходи (пенсію) боржника Гайдука М.М., а саме: штраф у розмірі 3400,00 грн, виконавчий збір у розмірі 340,00 грн та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 110,00 грн (а.с. 7).

За змістом постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2018 року виконавче провадження з примусового виконання постанови № 266/1085/17 від 12.05.2017 року відносно ОСОБА_1 закрите у звязку із фактичним виконанням рішення.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи заявнику у його заяві, суд першої інстанції виходив з того, що визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню може лише суд, який розглянув таку справу та видав виконавчий лист в порядку адміністративного судочинства, а не в порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Проте, апеляційний суд вважає вказаний висновок помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вже було зазначено, боржник в травні 2017 року виконав вимоги постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017 року по справі № 266/1085/17 про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн та стягнення судового збору в розмірі 320 грн (а.с. 3).

Частиною 4 статті 374 КАС України визначено, що про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

З аналізу викладених норм вбачається що дану категорію справ належить розглядати саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами КУпАП не встановленого іншого порядку оскарження дій державного виконавця.

Таким чином, вимоги апелянта щодо задоволення вимог заяви про визнання наказу таким що не підлягає виконанню та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, підлягає вирішенню судом першої інстанції оскільки відповідно до приписів ч. 1 ст. 374 КАС України вирішення вказаних питань відноситься до повноважень суду, який видав виконавчий документ, що унеможливлює вирішення вимог судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, та спростовують висновки суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції і часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 287, 308, 311, 312, 315, 320, 322, 325, 327, 328, 329, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Новікової Вікторії Русланівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 березня 2019 року у справі № 263/473/19 за заявою ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 березня 2019 року у справі № 263/473/19 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Справу № 263/473/19 за заявою ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню направити до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області для розгляду заяви ОСОБА_1 по суті про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений та підписаний 29 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Г.М. Міронова

І.В. Сіваченко