Справа № 1340/4470/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3024/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року (головуючого судді Москаля Р.М.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львові о 12 год. 25 хв. повний текст рішення складено 15.02.2019 у справі № 1340/4470/18 за позовом Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» 27.08.2018 звернулося в суд з позовом до Офісу великих платників податків ДФС в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.06.2018.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року задоволено позов повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням Офіс великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Павлій І .Б . апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача Злепко К.І. проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що дочірнє підприємство «ЛПП Україна» акціонерне товариство «ЛПП» зареєстроване як юридична особа, серед видів діяльності є роздрібна торгівля одягом в спеціалізованих магазинах (аркуші справи 76-78), в межах цього виду діяльності позивач здійснює торгівлю одягом та супутніми товарами у в орендованому магазині торгової марки «Cropp town», розміщеному у торговельно-розважальному центрі «Ocean Plaza», що знаходиться в місті Києві на вулиці Антоновича (Горького), будинок 176.

Відповідно до правил експлуатації торговельно-розважального центру (далі - ТРЦ) «Ocean Plaza» визначаються у Регламенті, відповідно до пункту 3.1 котрого час роботи для всіх орендарів визначено з 10.00 до 22.00 год., підпунктом 3.3 Регламенту визначено, що час роботи може змінюватися орендодавцем/управляючим менеджером, який інформує всіх про подібні зміни годин роботи. Категорично забороняється закривати приміщення протягом годин роботи без попереднього письмового погодження з орендодавцем (аркуш справи 51).

ТОВ «Інвестиційний Союз «Либідь» (орендодавець) скерував орендарям ТРЦ «Ocean Plaza» лист вих. № 200 від 24.03.2017 з повідомленням про всі культурно-масові заходи, які запланував відділ маркетингу ТРЦ «Ocean Plaza» з 01 квітня по 31 липня 2017 року. Серед іншого заплановано на 15 липня 2017 року проведення заходу «Літня ніч розпродажу», для проведення котрої час роботи ТРЦ визначено з 10:00 год. 15.07.2017 до 03.00 год. 16.07.2017 (аркуш справи 41). На підставі цього повідомлення генеральний директор ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» 14.07.2017 прийняв наказ № 31 «Про продовження режиму роботи магазинів», відповідно до котрого 15.07.2017 продовжено роботу магазинів «Reserved», «Cropp», «House», «Моніто», що знаходяться в ТРЦ «Ocean Plaza», до 03:00 год. 16.07.2017 (аркуш справи 42).

15.07.2017 робота магазину «Cropp» розпочалась о 9:10 год., що підтверджується нульовим чеком реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) № 000272927, а о 09:11 год. в касу внесені розмінні купюри на суму 100 грн. (внесок згідно чека № 000272928), зміна завершилась 16.07.2017 о 00:01 год., з каси РРО видано для оприбуткування готівку в сумі 155053,54 грн., що підтверджується Z-звітом №1691 (підклеєний за 15.07.2017 на аркуші 30 КОРО), в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» на аркуші 36 книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО, яка додана до справи та перевірена апеляційним судом) зроблено запис за 16.07.2017 про службову видачу готівки в сумі 155053,54 грн.

Наступну зміну в магазині «Cropp» розпочато 16.07.2017 о 0:08 год., що підтверджується нульовим чеком РРО № 000273602, о 0:08 год. в касу внесена розмінні купюри на суму 100 грн. (внесок згідно чека № 000273601), зміна завершилась 16.07.2017 о 03:10 год., з каси РРО видано для оприбуткування готівку в сумі 31206,05 грн., що підтверджується Z-звітом № 1692 (підклеєний за 16.07.2017 на аркуші 30 КОРО), в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» на аркуші 36 КОРО зроблено запис за 16.07.2017 про службову видачу готівки в сумі 31206,05 грн.

Наступну зміну в магазині «Cropp» розпочато 16.07.2017 о 09:39 год., що підтверджується нульовим чеком РРО № , о 09:40 год. в касу внесені розмінні купюри на суму 100 грн. (внесок згідно чека № 000273729), зміна завершено 16.07.2017 о 22:07 год., з каси РРО видано для оприбуткування готівку в сумі 113347,10 грн., що підтверджується Z-звітом № 1693 (підклеєний за 16.07.2017 на аркуші 30 КОРО), в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» на аркуші 36 КОРО зроблено запис за 16.07.2017 про службову видачу готівки в сумі 113347,10 грн.

На підставі наказу № 933 від 16.05.2018 ревізори Офісу великих платників податків ДФС 25.05.2018 провели перевірку магазину «Cropp town», що розташований в торговельно-розважальному центрі « Ocean Plaza » за адресою вул. Антоновича (Горького ), буд. 176 та належить суб`єкту господарювання ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №0050/28/10/РРО/32435513 від 29.05.2018 (аркуші справи 92-93), в якому зазначено, що на момент перевірки підприємство здійснювало торгівельну діяльність з реалізації одягу та супутніх товарів через належним чином зареєстрований та перевірений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій. Під час перевірки ревізори провели хронометраж виторгу за період з 16.05.2018 по 25.05.2018, про що склали довідку (аркуш справи 95). Фактичною перевіркою встановлено несвоєчасне, не в день одержання готівкових коштів, оприбуткування готівки, а саме: готівкові кошти, отримані за реалізацію товарів в сумі 157134,54 грн., які надійшли 15.07.2018, оприбутковані в КОРО 16.07.2018, про що свідчить записи в КОРО на сторінці 36, Z-звіт за роботу 15.07.2018 не знімався, Z-звіт №1691 знято 0:01 год. 16.07.2018 (аркуш справи 14).

За результатами перевірки Офіс великих платників податків ДФС дійшов висновку про порушення ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» вимог пункту 2.6 статті 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004 № 637.

ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» ознайомилося з актом перевірки від 25.05.2018 та надіслала контролюючому органу заперечення (аркуші справи 55-58). Контролюючий орган за результатами розгляду заперечення ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» висновки акта перевірки від 29.05.2018 № 0050/28/10/РРО/32435513 залишив без змін, а заперечення від 04.06.2018 № 209 без задоволення (аркуші справи 59-65).

На підставі висновків акта перевірки № 0050/28/10/РРО/32435513 від 29.05.2018 Офіс великих платників податків ДФС 19.06.2018 прийняв податкове повідомлення-рішення №, - за порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 застосував до ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» штрафні (фінансові) санкції в сумі 774767,70 грн. (аркуш справи 10).

Позивач не погодився з цим податковим повідомленням-рішенням та подав скаргу № 298 від 13.07.2018 до ДФС України (аркуш справи 67). ДФС України за результатами цієї скарги прийняла рішення № 29695/6/99-99-1-05-0125 від 13.09.2018, відповідно до котрого ДФС залишила без змін податкове повідомлення-рішення Офіс великих платників податків ДФС від 19.06.2018 №, а скаргу - без задоволення (аркуші справи 73-75).

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, якою затверджено Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні (далі - Положення № 637, чинне станом на дату виникнення спірних правовідносин порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями)).

Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Положення № 637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 7.15 розділу 7 Положення №637 встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Згідно із пунктом 2.6 розділу 2 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулює Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №265).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №265) - реєстратор розрахункових операцій - це пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу; - книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); - фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті; - денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Згідно статті 3 Закону № 265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» від 18.02.2002 № 199 (далі - Вимоги № 199) затверджено вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування.

Відповідно до пункту 2 Вимог № 199, поняття «фіскальні функції», «фіскальна пам`ять», «розрахункові операції», «реєстратор розрахункових операцій», «фіскальний режим роботи», «фіскальний звітний чек», «денний звіт», «контрольна стрічка» вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР.

Для цілей фіскальних вимог також використовуються такі поняття: - Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та занесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора; - X-звіт - денний звіт без обнулення інформації в оперативній пам`яті; - зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту.

Пунктом 11 Вимог №199 визначено, що реєстратор повинен забезпечити формування та друкування Z-звіту.

Згідно із пунктом 13 Вимог № 199 формування Z-звіту повинно виконуватися у такій послідовності: - друкування фіскального звітного чека і занесення інформації до фіскальної пам`яті; - обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам`яті; - друкування інформації, що підтверджує обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам`яті та дійсність фіскального звітного чека.

Пункт 7 Вимог № 199 містить норму, згідно з якою усі режими роботи реєстратора повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни. В примітці Додатку до цих Вимог визначено, що підсумок розрахунків обчислюється за зміну, максимальна тривалість якої не повинна перевищувати 24 години.

Згідно статті 5 Закону № 265 на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, але не більше 72 годин (7 робочих днів), відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Наказом Міністерства фінансів України № 547 від 14.06.2016 затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі та використовують розрахункові книжки та книги обліку розрахункових операцій, Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (далі - РРО) для здійснення розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формі. Цей Порядок містить визначення терміну «зміна» - період роботи РРО від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту за період роботи одного касира.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО).

Пункт 6 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій передбачено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО передбачає, зокрема: - наявність КОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; - підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; - щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що фіскальний звітний чек - це денний звіт, котрий щодня друкується в кінці зміни з обнуленням інформації в оперативній пам`яті РРО та занесенням її (цієї інформації) до фіскальної пам`яті реєстратора. Денний звіт містить інформацію про денні підсумки всіх проведених через РРО розрахункових операцій та щодня підклеюється до КОРО, а інформація цього звіту використовується для заповнення розділу 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» КОРО. Оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, то зміна (період використання РРО від обнулення оперативної пам`яті до друку фіскального звітного чеку в кінці зміни) не може перевищувати 24 годин, тому у випадку перевищення цього параметру робота РРО автоматично блокується. Отже, при щоденному використанні РРО фіскальний звітний чек друкується щодня після закінчення робочої зміни, але не пізніше 24:00 цього дня (тобто до 00:00 наступного дня).

Згідно статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», установити, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами- громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Судом встановлено, що магазин «Cropp town» в період 15-16 липня 2017 року працював таким чином: - з 09:10 год. 15.07.2017 до 03:10 год. 16.07.2017 («Літня ніч розпродажу») - з 09:39 год. 16.07.2017 до 22:07 год. 16.07.2017 (звичайний режим роботи). На межі календарної доби 15-16.07.2017 в роботі магазину була перерва (перезмінка): - о 00:01 год. 16.07.2017 було завершено зміну, надруковано фіскальний звітний чек №1691, здійснено видачу з каси РРО готівки в сумі 155053,54 грн. для оприбуткування, проведено відповідні записи в розділі 2 КОРО;- о 00:08 год. 16.07.2017 розпочато нову зміну, котра завершилася 16.07.2017 о 03:10 год., надруковано фіскальний звітний чек №1692, здійснено видачу з каси РРО готівки в сумі 31206,05 грн. для оприбуткування, проведено відповідні записи в розділі 2 КОРО, що підтверджують матеріали справи.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

До апеляційного суду позивачем подано докази, а саме - Акт про встановлення факту збою персонального комп`ютера від 15 липня 2017 року, яким засвідчено факт збою персонального комп`ютера, що розміщений у магазині «Cropp town», який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 176, ТРЦ «Ocean Plaza», який відбувся о 23 год. 59 хв. 15.07.2017, також лист приватного підприємства «Центр високих інформаційних технологій» від 16.07.2017 №278 про виявлення нестабільної роботи вузла живлення комп`ютера у м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 176, магазин «Cropp town» ТРЦ «Ocean Plaza».

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що причиною несвоєчасного роздрукування позивачем Z-звіту стали проблеми з комп`ютером, які не залежали від суб`єктивного фактору та волі позивача, а також не могли бути передбачені завчасно та враховується стаття 5 Закону № 265, що на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та використання книги обліку розрахункових операцій здійснено позивачем правомірно.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Прийняття контролюючим органом рішення про застосування до юридичної особи штрафу в розумінні статті 1 Першого протоколу до Європейського суду з прав людини є втручанням у її право мирно володіти своїм майном (коштами), тому суд зобов`язаний перевірити виправданість цього втручання.

Також, здійснюючи оцінку пропорційності втручання при розгляді справи апеляційний суд враховує пункт 55 рішення «Україна-Тюмень проти України» (заява №22603/02) суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (див., серед інших, рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), від 23 вересня 1982 року, Series A no. 52, p. 26, параграф 69). Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (див. рішення у справі «Прессос Компанія Нав`єра С.А. та інші проти Бельгії» (Pressos Compania Naviera S.A. and Others v. Belgium), від 20 листопада 1995 року, Series A no. 332, p. 23, параграф 38).

Суд також враховує, що пропорційність (дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення) є одним із критеріїв правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплений в пункті 8 частини другої статті 2 КАС України.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 листопада 2018 року по справі № 803/680/16, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Колегія суддів вважає, що застосування контролюючим органом штрафу в п`ятикратному розмірі несвоєчасно оприбуткованої суми готівки, що була оприбуткована платником податку в повному обсязі з хвилинним запізнення є очевидно непропорційним заходом фінансової відповідальності, що явно не переслідує легітимну мету запровадження цих санкцій (запобігання зловживанням під час здійснення операцій з готівкою та приховуванню доходів) та покладає на особу очевидно надмірний індивідуальний тягар.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального та процесуального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді та не стосуються меж перегляду рішення суду першої інстанції.

Крім того, судом апеляційної інстанції з книги обліку розрахункових операцій підтверджує фактичне оприбуткування позивачем готівки.

Проте, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо висновку про не правомірну підставу застосування контролюючим органом Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», який на думку апеляційного суду скасований не був на час виникнення спірних у цій адміністративній справі відносин, а законодавцем не прийнято будь яких інших законів, сфера дії яких би охоплювала відносини, регламентовані вказаним указом, а тому застосований відповідачем правомірно, однак такі дії суду першої інстанції щодо неправильного застосування норм матеріального права не призвели до помилкового вирішення справи, тому вказані обставини не можуть покладатися в основу скасування правильного по суті судового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, мотивація наведена у апеляційній скарзі, не дає адміністративному суду апеляційної інстанції підстави для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2019 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, а тому такий підлягає стягненню з відповідача в сумі 17432, 28 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі №1340/4470/18 - залишити без змін.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119 м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11 г, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 17432 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 28 коп. - за реквізитами: «Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов

Повний текст постанови складено 27.05.2019