Справа № 826/6233/15
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6233/15
УХВАЛА

28 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Ганечко О.М., Коротких А.Ю.,

за участю секретаря - Грабовської Т.О.,

за участю:

позивачів: - ОСОБА_1 ,

- ОСОБА_2 ,

представника відповідача: - Залевського В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіланні апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві з участю третьої особи - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2), в якому просили:

1) визнати протиправним Рішення комісії Національного банку України №906 від 23.11.2012 р., яке прийнято із запізненням на два місяця після виведення активів з публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» (далі - ПАТ «Банк Таврика» або Банк) з метою штучного доведення ПАТ «Банк Таврика» до неплатоспроможності та прийнято із порушенням вимог постанови Правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» (далі - Положення № 516) без документального підтвердження невиконання вимог вкладників банком з посиланням тільки на інформацію отриману від головного бухгалтера банку станом на 13 год. 00 хв. 23.11.2012 р. при відсутності довідки Національного банку України про результати позапланової перевірки ПАТ «Банк Таврика» комісією Національного банку України, при наявності достатнього обов`язкового резерву коштів банку в Національному банку України;

2) визнати протиправною Постанову Правління Національного банку України №548 від 20.12.2012 р. «Про віднесення ПАТ «Банк Таврика» до категорії неплатоспроможних», як таку, що не відповідає дійсності при достатності обов`язкового резерву коштів банку в Національному банку України;

3) визнати протиправними дії та бездіяльність Національного банку України при виявленні фактів: незаконного списання з кореспондентського рахунку ПАТ «Банк Таврика» під час інспекційної перевірки комісією Національного банку України 211837,9 тис. грн. на користь Австрійського банку MEINL BANK AG; недостатності для покриття кредитних ризиків застави майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» вартістю 9 млрд. 70 млн. 402,8 тис. грн. під надані кредити 29 позичальникам-акціонерам та пов`язаних з ними особам, загальна заборгованість яких становить 3 млрд. 314 млн. 915,9 тис. грн.; незаконної підміни матеріальної застави позичальників кредитів в банку в сумі 1 млрд. 199 млн. грн. акціями Київського ювелірного заводу із занадто завищеною експертною ціною;

4) визнати протиправною введення тимчасового адміністратора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ПАТ «Банк Таврика» з 21.12.2012 р. та незаконного набуття права розпоряджатися депозитними вкладами позивачів;

5) визнати протиправним звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Національного банку України про відкликання ліцензії у ПАТ «Банк Таврика» при наявності достатніх застав майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» 9 млрд. 70 млн. 402,8 тис. грн. та цінних паперів Київського ювелірного заводу в розмірі 67% акцій від статутного капіталу Київського ювелірного заводу;

6) визнати протиправними дії та бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» через не звернення з грудня 2012 року до серпня 2013 року до правоохоронних органів про притягнення до цивільної та кримінальної відповідальності осіб винних в списанні 211 млн. 837,9 тис грн. на користь Австрійського банку; через не визнання договорів застави майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» нікчемними і не відновлення дебіторської заборгованості 29 позичальників кредитів-акціонерів ПАТ «Банк Таврика» в сумі 3 млрд. 314 млн. 915,9 тис. грн.; через невизнання договорів підміни матеріальної застави в сумі 1 млрд. 199 млн. грн. цінними паперами Київського ювелірного заводу нікчемними та не відновлення дебіторської заборгованості позичальників кредитів в ПАТ «Банк Таврика»;

7) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_4 в сумі 2238920 грн. (з них: 1102,6 тис. грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України та 1136,32 тис. грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) відповідно до ст.41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України);

8) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_5 в сумі 240925 грн. (з них: 119118 грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України та 121807 грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) відповідно до ст. ст.41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 КАС України;

9) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_2 в сумі 3223580,59 грн. (з них: 1289749,55 грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України у та 1933831,04 грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), а також відсотки за неповернутими валютними вкладами у розмірах 12 017,95 доларів США та 7560 євро відповідно до ст. 41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 КАС України;

10) відшкодувати матеріальну шкоду за рахунок держави ОСОБА_1 в сумі 12144845,90 грн. (з них: 4136305,62 грн. заподіяну незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю Національного банку України та 8008540,28 грн. через протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), а також відсотки за неповернутими валютними вкладами у розмірі 124 159,88 доларів США відповідно до ст. 41, 56 Конституції України, ст.ст. 321, 1174, 1214, Цивільного кодексу України, ст.102 КАС України.

У подальшому, позивачами було уточнено та конкретизовано позовні вимоги відповідно до поданих до суду заяв про уточнення (збільшення) позовних вимог, відповідно до текстів яких просять суд, окрім раніше заявлених позовних вимог:

- визнати порушення відповідачами ст.ст. 21, 22, 41 Конституції України в частині щодо прав, свобод й інтересів та протиправного позбавлення права власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на володіння, користування та розпоряджання власними коштами, що призвело до нанесення їм матеріальної шкоди через протиправні дії та бездіяльність Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - вимога № 11);

- викласти зміст 3-ої позовної вимоги у такій редакції: «визнати протиправними дії та бездіяльність Національного банку України при виявленні фактів: не проведення щорічних інспекційних перевірок ПАТ «Банк «Таврика» (в порушення вимог ст.71 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), при наявності грубих порушень в ПАТ «Банк «Таврика» з боку пов`язаних осіб-акціонерів при наданні їм кредитів та масового виведення застав з ПАТ «Банк «Таврика» (в порушення вимог си.63 Закону України «Про банки і банківську діяльність»); незаконного списання з кореспондентського рахунку ПАТ «Банк Таврика» під час інспекційної перевірки комісією Національного банку України 211 837,9 тис. грн. на користь Австрійського банку MEINL BANK AG; недостатності для покриття кредитних ризиків застави майнового поручителя ТОВ «Музей сучасного образотворчого мистецтва України» вартістю 9 млрд. 70 млн. 402,8 тис. грн. під надані кредити 29 позичальникам-акціонерам та пов`язаних з ними особам, загальна заборгованість яких становить 3 млрд. 314 млн. 915,9 тис. грн.; незаконної підміни матеріальної застави позичальників кредитів в банку в сумі 1 млрд. 199 млн. грн. акціями Київського ювелірного заводу із занадто завищеною експертною ціною (у п`ять разів) під час проведення позапланової перевірки Нацбанком та не відображення цього факту в довідці Національного банку України за результатами позапланової перевірки ПАТ «Банк Таврика» Національним банком України, що призвело до позбавлення права власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і спричинило нанесення їм матеріальної шкоди через протиправні дії та бездіяльність Національного банку України».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Національного банку України, що полягає у не проведенні Національним банком України планової інспекційної перевірки публічного акціонерного банку «Банк «Таврика» у межах 36 місяців починаючи з 01.05.2009 року, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 і ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачем - Національним банком України також було подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В своїх апеляційних скаргах апелянти посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

01.03.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 7857, ОСОБА_6 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги.

01.03.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 7858, ОСОБА_7 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги.

14.08.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 27110, ОСОБА_8 подав заяву про приєднання до апеляційних скарг.

Вищевказані заяви заявники обґрунтовують тим, що прийняття Національним банком України рішення «Про зупинення здійснення окремих видів операцій ПАТ «Банк Таврика» № 906, постанови Правління НБУ «Про віднесення ПАТ «Банк Таврика» до категорії неплатоспроможних» від 20.12.2012 року № 548 призвело до порушення прав заявників як вкладників на використання розміщених на депозитних рахунках коштів, у зв`язку з чим рішення по даній справі неодмінно вплине на права та обов`язки заявників.

14.03.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 9050, позивачами - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подано заперечення проти задоволення заяв про приєднання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до апеляційної скарги. Позивачами наголошено, що ними було подано дві окремі апеляційні скарги, проте заявниками не зазначено до яких саме апеляційних скарг вони бажають приєднатися. Крім того, нормами ст.. 302 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, у будь-який час до початку апеляційного розгляду мають право приєднатися до апеляційної скарги, підтримавши її вимоги, разом з тим, на час надсилання заяв про приєднання до апеляційної скарги, апеляційний розгляд вже було розпочато.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у задоволенні заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про приєднання до апеляційної скарги - відмовлено.

Разом з тим, 28 травня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 19237, представником ОСОБА_6 було повторно подано клопотання про приєднання до апеляційних скарг.

В судовому засіданні, представником ОСОБА_6 було наголошено, що фактичними підставами для подання заяви про приєднання до апеляційних скарг є те, що прийняття Національним банком України рішення «Про зупинення здійснення окремих, видів операцій ПАТ «Банк «Таврика» № 906, Постанови Правління НБУ «Про віднесення ПАТ «Банк «Таврика» до категорії неплатоспроможних» від 20.12.2012 року № 548 та інші дії (бездіяльність) призвели до порушення прав заявниці як вкладника на використання коштів, розміщених банком на відкритих на ім`я ОСОБА_6 . рахунках, внаслідок чого заявниця опинилась в скрутному матеріальному становищі через невиконання ПАТ «Банк «Таврика» своїх зобов`язань і рішення у справі № 826/6233/15 безперечно буде впливати на права та обов`язки ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_6 є позивачкою у іншій справі № 826/4364/13-а, предмет якої частково збігається з предметом справи № 826/6233/17 та учасниками якої є переважна більшість учасників цієї справи.

ОСОБА_6 визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0001617, відкритому 21.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України, зокрема, за фактом доведення ПАТ «Банк «Таврика» до банкрутства.

Розглянувши заяву про приєднання до апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 302 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, у будь-який час до початку апеляційного розгляду мають право приєднатися до апеляційної скарги, підтримавши її вимоги.

Відповідно до матеріалів справи, апеляційне провадження у справі було розпочато 07 серпня 2015 року, відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2015 року.

Разом з тим, заяву про приєднання до апеляційних скарг повторно було подано заявницею лише 28.05.2019 року, тобто вже після початку апеляційного розгляду, що унеможливлює залучення ОСОБА_6 до апеляційного розгляду справи.

Представником заявниці було наголошено, що ОСОБА_6 та її представники не були обізнані про наявність справи № 826/6233/15 та випадково дізнались про неї у 2018 року, коли й було подано першу заяву про приєднання, проте такі доводи не можуть братися колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Присутніми в судовому засіданні позивачами було заперечено той факт, що ОСОБА_6 не знала про адміністративну справу № 826/6233/15, з урахуванням того факту, що представником заявниці постійно вчиняються активні дії щодо розгляду справ за її участю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 49, 302, 311, 321, 325, 328 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про приєднання до апеляційних скарг - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути окремо оскаржена в касаційному порядку. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя-доповідач: О.Є.Пилипенко

Судді : О.М.Ганечко

А.Ю.Коротких

Повний тест ухвали виготовлений 28 травня 2019 року.