Справа № 580/1186/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року справа № 580/1186/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Седна-Агро до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішень,

встановив:

03 квітня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Седна-Агро (19100, Черкаська область, Монастирищенський район, м. Монастирище, вул. Соборна, 3, ) до Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ), в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.12.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов?язання з податку на прибуток на 149900 грн за штрафними санкціями, з яких 119920 грн за основним платежем та 29980 грн за штрафними санкціями;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.12.2018 №, яким зменшено розмір від?ємного значення суми податку на додану вартість на 133245 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки від від 12.10.2018 №397/23-00-14-05/33143734, яким встановлено порушення вимог пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, п. 7 Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», п. 5 Стандарту №11 «Зобов`язання», в результаті чого занижено податок на прибуток на 119 920 грн.; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з ПДВ на 133 245 грн.

Позивач зазначає, що господарські взаємовідносини ТОВ «Седна-Агро» як щодо придбання товарно- матеріальних цінностей, так і їх реалізація - контролюючим органом належним чином (повно та об`єктивно) взагалі не перевірялися. Господарські відносини навпаки в повному обсязі підтверджуються первинними бухгалтерськими документами.

Так, для проведення перевірки ТОВ «Седна-Агро» по взаємовідносинах у березні 2018 року з ПСП «Ходосівське» надані документи, а саме: договора купівлі - продажу кукурудзи 3-го класу, урожайного походження, врожаю 2017 року від 16.03.2018 № 2018/17-ФК/БМ, від 29.03.2018 №2018/25-ФК/ТВ укладені з ПСП «Ходосівське»; видаткові накладні на отримання товару; довіреності на отримання кукурудзи 3 го класу урожайного походження, врожаю 2017 року від ПСП «Ходосівське» видані на ім`я керівника структурного підрозділу торгівлі зерновими ОСОБА_1 : від 16.03.2018 № 147,від 29.07.201 № 240, товарно - транспортні накладні, банківська виписка, картки рахунку 281, Оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за березень -квітень 2018 року, виписки по рахунку № НОМЕР_1 ^0023 з 01.03.2018 по 30.03.2018 АТ «Райфайзен Банк Аваль» м. Київ.

Придбані ТМЦ, зокрема, кукурудзи 3-го класу, урожайного походження, врожаю 2017 року, були реалізовані згідно договорів від 22.12.2017 № 505-УС-СА/К, від 22.12.2017 №510-ЕС-СА/К, від 22.12.2017 №515-ЕС-СА/К укладених ТОВ «Седна-Агро» з ТОВ «Черлис».

Таким чином висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій позивача з контрагентами є безпідставними.

Щодо посилань відповідача, як на підставу відсутності реальності операцій позивача та контрагентів на відсутність у контрагентів матеріально-технічної та технологічної можливості здійснення виробництва, трудових ресурсів, позивач зазначив, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Контролюючим органом, згідно акту перевірки, не доведено та не надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів поставки, укладених з ТОВ «Седна-Агро». Акт перевірки не містить доказів про наявність встановлених фактів, які свідчать про обізнаність платника податків ТОВ «Седна-Агро» щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Щодо посилань податкового органу на пояснення ОСОБА_2 , власника автомобіля - РЕНО Магнум СА НОМЕР_2 , який повідомив, щодо не здійснення перевезення кукурудзи від ПСП «Ходосівське» на ТОВ «Седна -Агро», позивач зазначив, що ТТН не є обов`язковим первинним документом, що складається під час здійснення господарської операції з поставки товару, а є первинним документом, що лише підтверджує операції учасників транспортних перевезень (вантажовідправника, вантажотримувача, перевізника).

Щодо посилань контролюючого органу на провадження №0000006 від 24.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.28, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст.27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27,ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212, щодо фіктивного підприємництва, пособництва в ухиленні від сплати податків та ухилення від сплати податків за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України, щодо протиправної діяльності ОСОБА_7 та виявлення під час обшуку у Криско ОСОБА_8 (м. Києві) за місцем проживання та в складському приміщенні реєстраційних, статистичних, бухгалтерських документів, печаток, банківських платіжних карток 26 СГ, в тому числі ПСП «Ходосівське», позивач зазначив, що факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

02 травня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що порушення, які встановлені в акті перевірки виникли внаслідок відображення ТОВ «Седна-Агро» в податковому та бухгалтерському обліку господарських операцій з ПСП «Ходосівське», реальність здійснення яких в ході проведення перевірки не підтверджено.

Так, в ході проведення перевірки від оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області отримано лист від 29.11.2018, в якому зазначено, що відібрано пояснення у ОСОБА_2 , власника автомобіля - РЕНО МАГНУМ СА 06-19-СА, який повідомив, що даним вантажним автомобілем у березні 2018 року ніяких перевезень зерна кукурудзи від ПСП «Ходосівське» в адресу ТОВ «Седна-Агро» не здійснював, договорів на перевезення не заключав, кошти за перевезення не отримував.

В наданих до перевірки товаро - транспортних накладних не зазначено перевізника, в графі бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника) та графі «відпуск дозволив», в графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) містяться підписи без зазначення прізвища, ім?я , по батькові осіб. Крім того, до перевірки не надані документи щодо походження сільгосппродукції та її якості.

Також, відповідачем встановлено відсутність у ПСП «Ходосівське» матеріально-технічних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності по вирощуванню сільгосппродукції та відповідно її подальшої реалізації на адресу позивача.

Крім того, в ході проведення перевірки від оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області отримано відомості про те, що до АІС «Суб?єкти фіктивного підприємництва» по ПСП «Ходосівське» () було внесено інформацію, яка свідчить про «фіктивну» діяльність даного підприємства, та розпочато кримінальне провадження №0000006 за ст.205 КК України.

Таким чином відповідач вважає, що фактичні обставини та наявна інформація свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Седна-Агро» та ПСП «Ходосівське».

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» зареєстроване як юридична особа Монастирищенською районною державною адміністрацією 13.10.2004; .

Головним управлінням ДФС у Черкаській проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.03.2018 по 31.03.2018 та податку на прибуток за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 по взаємовідносинах з ПСП «Ходосівське», за результатами якої складено акт від 12.10.2018 №397/23-00-14-05/33143734.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки позивачем до контролюючого органу було подано заперечення.

У ході розгляду заперечення ГУ ДФС у Черкаській області було призначено та проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Седна-Агро» з питань, які зазначені в запереченні від 23.10.2018 №22/10/18 на акт позапланової документальної перевірки від 12.10.2018 №397/23-00-14-0205/33143734 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Седна-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за період з 01.03.2018 по 31.03.2018 та податку на прибуток за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 по взаємовідносинах з ПСП «Ходосівське», за результатами якої складено акт від 04.12.2018 №448/23-00-14-0205/33143734.

Висновками перевірки встановлено такі порушення:

- п.п 14.1.13. п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п .44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755 із змінами та доповненнями, п.3.10. Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», п.7 Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11,1999 року №290, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153; п.5 Стандарту №11 «Зобов`язання», ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток за 1 півріччя 2018 року на суму 119 920 грн в тому числі за 1 квартал 2018 року на 119920 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) п.п. 1.2 п. 1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, п.4 р. ІІ гл. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 №159/28289), в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість за березень 2018 року на суму 133 245 грн.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Черкаській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- від 22.12.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 149 900 грн., з яких 119 920 грн. за основним платежем та 29 980 грн. за штрафними санкціями;

- від 22.12.2018 №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 133 245 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивачем подано скаргу від 11.01.2019 до ДФС України про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

Рішенням ДФС України від 14.03.2019 №11932/6/99-99-11-04-02-25 податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 22.12.2018 №, № залишено без змін, а скаргу ТОВ «Седна-Агро» - без задоволення.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 22.12.2018, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`ємів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні).

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, проведеною податковим органом перевіркою встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства.

При цьому, висновки відповідача базуються на висновках перевірки позивача, які викладені в акті перевірки.

Аналізуючи висновки відповідача, викладені в акті перевірки, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до такого.

ТОВ «Седна-Агро» по взаємовідносинах у березні 2018 року з ПСП «Ходосівське» надало до суду і надані до перевірки такі документи:

1) договір купівлі -продажу кукурудзи 3-го класу, урожайного походження, врожаю 2017 року від 16.03.2018 № 2018/17-ФК/БМ (а.с. 51-57);

2) договір купівлі -продажу кукурудзи 3-го класу, урожайного походження, врожаю 2017 від 29.03.2018 №2018/25-ФК/ТВ (а.с.58-64);

3) видаткові накладні на отримання товару від 16.03.2018 №РН-00035, 17.03.2018 №РН-00036, 20.03.2018 №РН-00044, 19.03.2018 №РН-00053, 16.03.2018 №РН-00035 (а.с.65-68);

4) податкові накладні від 16.03.2018 №32, 17.03.2018 №33, 20.03.2018 №34, 29.03.2018 №40, 16.03.2018 №32 (а.с.69-72);

5) товарно-транспортні накладні №3 від 17.03.2018, №7 від 16.03.2018, №7 від 20.03.2018, №8 від 20.03.2018, №9 від 297.03.2018, №10 від 29.03.2018 (а.с.73-84).

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що товарно-транспортна накладна не є належним доказом перевезення товару. Згідно службового листа оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області від 29.11.2018 №3939/23-00-21-12, відібрано пояснення у ОСОБА_2 , власника автомобіля - РЕНО МАГНУМ СА 06-19-СА, який повідомив, що даним вантажним автомобілем у березні 2018 року ніяких перевезень зерна кукурудзи від ПСП «Ходосівське» в адресу ТОВ «Седна-Агро» не здійснював, договорів на перевезення не заключав, кошти за перевезення не отримував.

Відповідно до п. 11.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 636 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 №128/2568) із змінами внесеними наказом Міністерства інфраструктури України від 27.10,2016 № 26 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.11.2016 №240/28370) товарно-транспортна накладна може оформлюватися СГ без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документу, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім?я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, найменування та кількість вантажу, його основна характеристика та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль, номер, тип, реєстраційний), причіп/напівпричіп (марка, номер, тип, реєстраційний номер), пункти, розвантаження із зазначенням повної адреси, прізвища та підписи відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Суд зазначає, що в наданих до перевірки товаро - транспортних накладних не зазначено перевізника, в графі бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника) та графі «відпуск дозволив», в графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) містяться підписи без зазначення прізвища, ім?я , по батькові осіб.

Суд звертає увагу, що Головне управління ДФС у Черкаській області направило на адресу Михайлівської сільської ради лист від 05.11.2018 № 45732/23-00-14-0214 про надання інформації, щодо користування ПСП «Ходосівське» земельною ділянкою в межах території Михайлівської сільської ради в 2017 році та на яких засадах (договора оренди та ін.) (а.с.172).

Листом від 12.11.2018 року № 1743/02-01-46 Михайлівська сільська рада повідомила, що на території Михайлівської сільської ради у 2017 році, ПСП «Ходосівське» земельну ділянку не обробляло (а.с. 173).

В ході проведення перевірки від оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області отримано відомості (лист від 23.08.2018 №2736/23-00-21-0405 а.с.165), про те, що до АІС «Суб?єкти фіктивного підприємництва» по ПСП «Ходосівське» () було внесено інформацію, яка свідчить про «фіктивну» діяльність даного підприємства, та розпочато кримінальне провадження №0000006 за ст.205 КК України.

Під час розслідування кримінального провадження №0000006 від 24.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.205, ч.2 ст.205, ч.2 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч. 5 ст.27,ч.3 ст.212, ч.3ст.212, щодо фіктивного підприємництва, пособництва в ухиленні від сплати податків та ухилення від сплати податків за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205 КК України, встановлено, що до протиправної діяльності вищевказаних осіб причетна ОСОБА_7 . Під час обшуку у ОСОБА_7 (м. Києві) за місцем проживання та в складському приміщенні було виявлено реєстраційні, статистичні, бухгалтерські документи, печатки, банківські платіжні картки 26 СГ, в тому числі ПСП «Ходосівське».

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно даних ЄРПН ТОВ «Ходосівське» в періоді з 01.03.2018 по 31.03.2018 оформило придбання кукурудзи у ТОВ «ФГ «Сокіл» () в кількості 471,5 т.

За даними АІС «Податковий блок», ЄРПН , ТОВ «ФГ «Сокіл» знаходиться на обліку ДПІ у Приморському районі м. Одеса. Основний вид діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік подано з нульовими показниками. Звіт 1-ДФ за І квартал 2018року та звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за березень 2018 року не поданий. Об?єкти оподаткування відсутні. Вищезазначене свідчить про відсутність ТОВ «ФГ «Сокіл» матеріально-технічних та трудових ресурсів для здійснення фінансово-господарської діяльності. При цьому, у фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 1 квартал 2018 року відобразив залишки запасів у сумі 114,7 млн. грн.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «ФГ «Сокіл» сформовано податковий кредит за період у січні 2018 року за рахунок двох СГ на загальну суму 24,8 млн. грн. з придбання сільгосппродукції, в тому числі з придбання кукурудзи в кількості 943,5т. у ТОВ «Експо Трейд К» ().

За даними АІС «Податковий блок», ЄРПН, ТОВ «Експо Трейд К» знаходиться на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Основний вид діяльності: Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік не подано. Звіт 1-ДФ за І квартал 2018 року та звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за березень 2018 року не поданий. Об?єкти оподаткування відсутні.

Вищезазначене свідчить про відсутність ТОВ «Експо Трейд К» () матеріально-технічних та трудових ресурсів для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Згідно даних ЄРПН ТОВ "Експо Трейд К" в періоді 2017 - 2018 років відсутнє придбання будь-якої продукції,

Вищезазначене свідчить про відсутність виробника кукурудзи по ланцюгу постачання, придбання якої оформлено ТОВ «Седна Агро» від ППС «Ходосівське», що в свою чергу унеможливлює постачання сільгосппродукції від ПСП «Ходосівське».

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд дійшов висновку про непідтвердження здійснення господарських операцій позивача з ПСП «Ходосівське».

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити, зокрема: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 19 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957, усі податкові накладні скріплюються електронними цифровими підписами посадових осіб платника податку та електронним цифровим підписом, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця). Податкова накладна не скріплюється електронними цифровими підписами (печаткою) отримувача (покупця) товарів/послуг.

За змістом вказаних правових норм, податкова накладна, виписана від імені платника податку - постачальника товарів (послуг) особою, яка не уповноважена здійснювати господарську діяльність, не має значення звітного податкового документу як підстави для декларування платником податків - покупцем товарів (послуг) суми податкового кредиту та витрат відповідних податкових періодів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20.01.2016 у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені контрагента, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

При вирішенні спору суд також враховує інші аргументи позивача, зазначені як підстави заявлених позовних вимог, однак зауважує, що ці аргументи, зважаючи на встановлені судом обставини справи, які підтверджені наявними доказами, не спростовують висновки відповідача, які зазначені в акті перевірки.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29.05.2019.

Суддя В.П. Тимошенко