Справа № 214/2359/19
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2359/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі сержанта поліції Демченка Сергія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №989493 від 15.03.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №989493 від 15.03.2019 рокупро накладення на нього адміністративного стягнення, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови, він 15 березня 2019 року, о 17 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «Kia Sorento», н/з НОМЕР_1 , з причіпом бобер па0043, н/з НОМЕР_2 , рухався в м. Кривому Розі по вул. Об`їзна дорога, 2а, з несправним лівим стоп сигналом, чим порушив п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху України, та після зупинки транспортного засобу відмовився на законну вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп, чим порушив п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, позаяк Правила дорожнього руху України він не порушував та вказаних правопорушень він не вчиняв. Зазначив, що відповідачем у спірній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого можна було б встановити саме його провину у вчиненні вказаного правопорушення, а тому вважає винесену постанову безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що з переглянутого носія відеоінформації неможливо встановити хто саме керував автомобілем, окрім того, зазначений носій відеоінформації є неналежним доказом, оскільки немає цифрового підпису та відеозапис було знято не в автоматичному режимі, при цьому зауважив, що стоп сигнал у зазначений у постанові день та час працював.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації, стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним, під час патрулювання, 15 березня 2019 року, у м. Кривому Розі по вул. Об`їзна дорога, був помічений автомобіль марки «Kia Sorento», н/з НОМЕР_1 , з причіпом бобер па0043, н/з НОМЕР_2 , який рухався з несправним лівим стоп сигналом, водій якого тим самим порушив п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху України, та після зупинки транспортного засобу відмовився на законну вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп, чим порушив п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України. Так, після з`ясування усіх фактичних даних поліцейським було встановлено наявність адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб. Отже, відповідач вважає за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 15 березня 2019 року, о 17 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «Kia Sorento», н/з НОМЕР_1 , з причіпом бобер па0043, н/з НОМЕР_2 , рухався в м. Кривому Розі по вул. Об`їзна дорога, 2а, з несправним лівим стоп сигналом, чим порушив п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху України, та після зупинки транспортного засобу відмовився на законну вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп, чим порушив п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Разом з тим, судом у присутності позивача був досліджений носій відеоінформації, який був долучений до матеріалів справи, що підтвердив обставини, викладені у спірній постанові, а саме, що позивач керував автомобілем з причіпом, у якого не працював стоп сигнал та, що позивач відмовився надати відповідачу на його вимогу водійське посвідчення та реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп.

Відповідно до п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.ст.251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Отже, судом при дослідженні спірної постанови встановлена відповідність останньої вимогам статей 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції статті КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності,

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та правомірність дій відповідача щодо винесення спірної постанови, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі сержанта поліції Демченка Сергія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №989493 від 15.03.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов