Справа № 520/9008/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р.Справа № 520/9008/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Григорова А.М. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.02.19 року по справі № 520/9008/18

за позовом ОСОБА_1

до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України третя особа Міністерство оборони України

про визнання бездіяльності протиправною, нарахування та стягнення одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа Міністерство оборони України з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо невиплати громадянину ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 352917 грн. 00 коп. протиправною;

- нарахувати та стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь громадянина ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 352917 грн. 00коп. без утримання суми податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при звiльненнi з вiйськової служби в порушення вимог пункту 2 статтi 15 Закону України "Про соцiальний i правовий захист вiйськовослужбовцiв та членiв їх сiмей", йому не було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 24 років служби в сумі 352917 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, щодо невиплати громадянину ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 352917,00грн.

Зобов`язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України нарахувати та виплатити на користь громадянина ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 352917,00 грн.

У решті вимог позов - залишено без задоволення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь громадянина ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 4233,17 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що Украерорух є державним комерційним підприємством, яке не отримує кошти ні з державного ні з будь-якого місцевого бюджетів, а тому не має юридичних підстав для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців з військової служби, оскільки така виплата має здійснюватися відповідно до чинного законодавства України виключно за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до підприємства, здійснюється за рахунок коштів такого підприємства, а відтак і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям при звільненні зі служби також здійснюється за рахунок коштів такого підприємства.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби в Збройних Силах України наказом Міністерства оборони України № 600 від 19.10.1999 року був відряджений зі Збройних Сил України до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі.

Наказом Міністра оборони України № 419 від 06.07.2018 року позивач відповідно до п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за п.п."б", був звільнений у запас.

Відповідно до наказу Державного пiдприємства обслуговування повiтряного руху України № 804/0 від 21.09.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади провідного інженера з управління використання повітряного простору (старшого штурмана центру) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування Дніпровського РСП Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з вислугою років на військовій службі тривалістю 24 роки.

Згiдно з довiдкою Державного пiдприємства обслуговування повiтряного руху України № 1-26.2-4377 від 20.09.2018 року загальна сума грошового забезпечення ОСОБА_1 на день звiльнення складала 29409,75 грн.

Позивач у позовній заяві та під час судового засідання зазначив, що при звільненні позивачу не була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 24 повних календарних років служби.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до підприємства, здійснюється з арахунок коштів цього підприємства, то виплата одноразової грошвоої допомоги військовослужбовцям при звільненні зі служби також здійснюється за рахунок коштів такого підприємства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Абзацом першим пунктом другим статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до абзаців четвертого, п`ятого пункту 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання. Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Також, пунктом 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" зазначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Частиною п`ятою статті 9 зазначеного вище Закону встановлено, що поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Відповідно до положень пункту 4 Постанови Кабінету міністрів України "Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України", фінансування витрат на утримання підрозділів системи здійснюється за рахунок коштів, передбачених на ці цілі в державному бюджеті, частини коштів, що надходять від аеронавігаційних зборів та з інших джерел, не заборонених законодавством; підрозділи системи вносять плату за оренду каналів зв`язку у розмірах, встановлених для Міністерства оборони.

Грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України N 104 від 7 лютого 2001 р. "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ".

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ" передбачено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби. Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому, грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до статтi 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за вiйськовим званням; щомiсячнi додатковi види грошового забезпечення (пiдвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, якi мають постiйний характер, премiя); одноразовi додатковi види грошового забезпечення.

Одноразова грошова допомога при звiльненнi зi служби вiйськовослужбовцiв та осiб рядового i начальницького складу також є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення та згiдно з Iнструкцiєю щодо застосування економiчної класифiкацiї видаткiв бюджету, затвердженою наказом Мiнiстерства фiнансiв України № 333 вiд 12 березня 2012 року, видатки на її виплату здiйснюються за кодом "Грошове забезпечення вiйськовослужбовцiв".

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України по справі № 21-158-а14 від 03.06.2014, по справі № 21-270а14 від 15.07.2014, по справі № 21-398а14 від 07.10.2014 та в постанові Вищого адміністративного суду по справі № К/800/16950/14 від 08.02.2017.

Зі змісту довідки Державного пiдприємства обслуговування повiтряного руху України № 1-26.2-4377 від 20.09.2018 року судом встановлено, що загальна сума грошового забезпечення ОСОБА_1 на день звiльнення складала 29409,75 грн.

Отже, беручи до уваги те, що одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а тому загальна сума заборгованості відповідача з виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільнені складає 352917 грн. (29409,75х24х50%/100%.).

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про нарахування та стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати одноразової грошової допомоги при звільнені у розмірі 352917 без утримання суми податку з доходів фізичних осіб, в частині утримання суми податку з доходів фізичних осіб є передчасною, оскільки відповідачем ще не здійснено виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільнені.

Окрім того, порядок справляння податку з доходів фізичних осіб унормовано законом, а саме: розділом IV Податкового кодексу України, і не може бути змінено рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року по справі № 520/9008/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров О.П. Лях
Повний текст постанови складено 27.05.2019 року