Справа № 2а-8813/10/2670
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2010 року 16:40 № 2а-8813/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шелест С.Б., при секретарі судового засідання Шолковій Т.Ю., розглянувши матеріали справи

За позовомДержавної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва
до відповідачів1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ТехНова» 2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігбудкомпані»
простягнення в дохід держави отриманого за нікчемними право чинами податку на прибуток

За участю представників сторін:

Від позивача: Перепелюк О.В. -представник за довіреністю

Від відповідача 1:Бабій М.В., Киреєв А.В. -представники за довіреністю

Від відповідача 2:не з`явились

на підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 20.07.2010р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ДПІ у Подільському районі м. Києва звернулось до суду з позовом про стягнення з ТОВ «ТехНова`в дохід держави суми податку на прибуток в розмірі 900 000, 00 грн. за правочином № 1/08-08 від 01.08.2008 року, укладеним між відповідачами, який ДПІ вважає нікчемним.

За клопотанням відповідача-1 та згідно з ухвалою від 20.07.10р., судом об`єднано даний позов у справі 2а-8813/10/2670 для спільного розгляду та вирішення з адміністративними справами №№2а-8418/10/2670, № 2а-8675/10/2670, № 2а-8673/10/2670, 2а-8419/10/2670 за позовом того ж позивача до тих же відповідачів про стягнення з ТОВ «ТехНова`в дохід держави різних сум податку на прибуток за одним і тим же правочином № 1/08-08 від 01.08.2008 року, укладеним між відповідачами, з огляду на те, що такі вимоги випливають з одних і тих же правовідносин між відповідачами, підстави таких вимог є абсолютно однорідними та ґрунтуються на однакових доказах та документах.

У зв`язку з об`єднанням справ в одне провадження об`єднаній справі присвоєно №2а-8813/10/2670. Отже, предметом спору є стягнення з ТОВ «ТехНова`в дохід держави суми податку на прибуток у загальному розмірі 5 366 250 грн. за правочином № 1/08-08 від 01.08.2008 року, укладеним між відповідачами, який на думку податкового органу, є нікчемним з посиланням на наявність умислу відповідачів на укладання договору завідомо суперечного інтересам держави і суспільства.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, мотивуючи тим, що підставою заявленої вимоги є висновок ДПІ про нікчемність договору №1/08-08 від 01.08.08р., укладеного між відповідачами, за наявністю умислу у двох сторін договору (відповідачів) на укладання правочину завідомо суперечного інтересам держави і суспільства з посиланням ДПІ на те, що такий правочин не спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки ТОВ «ТехНова» не виконаний, відтак призвів до безпідставного заниження останнім податку на прибуток у загальній сумі 5 366 250 грн. за період за період 3-4 квартали 2008 року.

Отже, ДПІ вважає, що внаслідок укладання нікчемного правочину, ТОВ «ТехНова» безпідставно отриманий податок на прибуток у вказаній сумі та з посиланнями на пояснення засновника відповідача -2 щодо нездійснення останнім підприємницької діяльності, позивач просив суд стягнути суму податку на прибуток саме з ТОВ «ТехНова».

Представник відповідача -1 проти позову заперечив, з посиланням на недоведеність позивачем факту здійснення спірної господарської операції з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а також на те, що доводи податкового органу про нікчемність правочину будуються виключно на припущеннях, а заявлений до стягнення податок на прибуток не визначений податковим органом у спосіб, передбачений законодавством шляхом донарахування.

Враховуючи викладене відповідач -1 просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача - 2 до суду не з`являвся, судом направлялися судові повістки про виклик відповідача-2 в судові засідання за адресою, яка зазначена в ЄДРПОУ (витяг станом на 10.06.2010р.), які не вручені відповідачу, в зв`язку з тим, що товариство за вказаною адресою не знаходиться, про що свідчить відмітка пошти. Із долученого до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців вбачається, що до реєстру внесено запис про відсутність юридичної особи ТОВ «Бігбудкомпані» за місцезнаходженням, крім того «стан юридичної особи»- в стані припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Отже, суд вважає, що відповідач -2 повідомлений належним чином, а тому неприбуття в судове засідання його представника не є перешкодою для розгляду справи, тим більше, що вимоги за позовом не спрямовані до відповідача-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

01.08.08р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бігбудкомпані»(постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова»(покупець) укладено договір №1/08-08, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця «флюс стабілізований», ТУ У 14.5-2:2006 відповідно до Специфікацій, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Згідно договору товар постачається на умовах франко-склад постачальника: м.Київ, вул. Велика Окружна,4.

Відповідно до долученої до матеріалів справи Специфікації №1 від 04.08.08р. (додаток №1 до договору) найменування поставляємого товару - флюс стабілізований, кількість -755, ціна без ПДВ -19 875 грн., загальна вартість без ПДВ - 15 005 625 грн., сума з ПДВ -18 006 750 грн.

Відповідно до долученої до матеріалів справи Специфікації №2 від 29.08.08р. (додаток №2 до договору) найменування поставляємого товару - флюс стабілізований, кількість -145 тн, ціна без ПДВ -19 875 грн., загальна вартість без ПДВ -2 881 875 грн., сума з ПДВ -3 458 250 грн.

По зазначеній господарській операції ТОВ «Бігбудкомпані» видав ТОВ «ТехНова`видаткові та податкові накладні №1908.7 від 19.08.08р. на суму 18 006 750,00 грн. (в т.ч. ПДВ -3 001 125,00 грн.) у кількості 755 тн та №1609.4 від 16.09.08р. на суму 3 458 250,0 грн. (в т.ч. ПДВ -576 375, 00 грн.) у кількості 145 тн.

Копії вказаних податкових та видаткових накладних наявні у матеріалах справи.

Як на підставу заявлення позову, позивач посилається на наступні обставини:

в ході перевірки, результати якої відображені у довідці про результати аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «ТехНова», складеній заступником начальника відділу ДПІ у Подільському районі м. Києва, ДПІ було встановлено, що фактично ТОВ «ТехНова`отримано товар згідно вищевказаний податкових та видаткових накладних. Оплату грошовими коштами ТОВ «ТехНова`не здійснювало, у зв`язку з чим станом на 31.03.09 р. на підприємстві обліковується кредиторська заборгованість в сумі 28 620 000 грн. (у т.ч. ПДВ 4 770 000 грн.). Кошти в сумі 23 850 000 грн. по зазначених видаткових накладних включені до складу валових витрат податкової декларації з податку на прибуток ТОВ «ТехНова`за 2008 р., у т.ч. 9 місяців 2008 року 8 844 375 грн. ( 3 кв. 2008 року 8 844 375 грн. та 2008 р. - 23 850 000 грн. (4 квартал 2008 року - 15 005 625 грн.). Придбаний товар передано на зберігання ТОВ «Пріоритет-інвест`згідно договору відповідального зберігання від 12.08.08р. (кількість та загальна вартість вказана у супроводжувальних та прихідних документах). Разом з тим, ТОВ «Пріоритет-інвест`на момент перевірки має стан «припинено»; відомості про скасування державної реєстрації № 7041351 від 25.06.09р.; відомості про зняття з обліку № б15/118-09 від 16.06.09р.; ТОВ «Пріоритет-інвест`не звітує з податку на прибуток з лютого 2009 року. Щодо постачальника (ТОВ «Бігбудкомпані») встановлено, що згідно з поясненнями директора ОСОБА_1 . вказане Товариство зареєстровано за грошову винагороду, без наміру здійснювати підприємницьку діяльність; первинні документи щодо фінансово-господарської діяльності засвідчував підписом він, як директор, однак особисто не складав; такі документи були надані кур`єром.

За таких обставин, ДПІ вважає правочин, укладений між відповідачами нікчемним, та, як наслідок, просить суд стягнути з ТОВ «ТехНова`податок на прибуток в загальній сумі 5 366 250 грн. з покликанням на безпідставне віднесення до складу валових, витрат у сумі 23 850 000 грн. на придбання товару.

Суд не вбачає правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.207 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Положення ст.ст. 207 та 208 Господарського кодексу України, застосовуються з урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а згідно з ч.1 ст.203, ч.2 ст.215 України є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тим, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ст.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Наслідки визнання господарського зобов`язання недійсним, як такого що вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, регламентовані ст.208 ГК України

Так, згідно ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного.

Таким чином, за змістом вищенаведеної норми, правові наслідки правочину, вчиненого з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства пов`язані зі стягненням в доход держави усього одержаного саме за зобов`язаннями в залежності від умислу однієї чи то двох сторін.

Поняття зобов`язання та підстави його виникнення регламентовані ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В даному випадку, як зазначено вище, позивачем заявлено до стягнення податок на прибуток, що не може вважатись отриманим за зобов`язанням в розумінні цивільного та господарського законодавства.

За правилами ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод, та інтересів сторін, про захист яких вони просять.

Це означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду.

Тобто, суд зв`язаний предметом та обсягом заявлених позовних вимог та позбавлений можливості ініціювати інше судове провадження, а вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких заявляє позивач.

В даному випадку, ДПІ звернулась до суду з вимогою про стягнення з ТОВ «ТехНова`в доход держави податку на прибуток.

Порядок стягнення та погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), регулюється спеціальним законом з питань оподаткування, яким є Закон України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`від 21.12. 2000 року N 2181-III (надалі - Закон N 2181-III).

Так, відповідно до п.1.2 ст.1 цього Закону, податкове зобов`язання - зобов`язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

За змістом ст.4 цього ж Закону, податкове зобов`язання обчислюється платником самостійно (шляхом декларування сум такого зобов`язання) або визначається контролюючим органом у разі якщо: а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, заявлених у податкових деклараціях; в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов`язання. г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов`язкового платежу), є контролюючий орган 4.2.2 пункту 4.2 статті 4)

У разі визначення податкового зобов`язання контролюючим органом, останній приймає: податкове повідомлення - письмове повідомлення контролюючого органу про обов`язок платника податків сплатити суму податкового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом (п. 1.9 ст.1 Закону); податкове повідомлення -рішення, яке є однією з форм податкового повідомлення - це рішення керівника податкового органу (його заступника), зокрема, сплатити нараховану або донараховану суму податкового зобов`язання (абзац 2 пункту 2.6 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій), затвердженого наказом ДПА України від 21.06.01 р. N 253, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.07.01 р. за N 567/5758)

У спірному випадку, податкове зобов`язання у заявленій до стягнення загальній сумі 5 366 250 грн. не визначалось податковим органом шляхом донарахування та прийняття відповідних рішень, що визнають сторони; визначення такого зобов`язання провадиться виключно контролюючим органом у спосіб встановлений спеціальним законодавством та не є компетенцією суду; таке зобов`язання стягується з дотриманням процедури та у порядку, що визначені Законом N 2181-III; стягнення податку на прибуток, не є наслідком правочину, вчиненого з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

За наведених обставин та правових норм у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Шелест С.Б.

Постанова складена в повному обсязі: 27.07.10р.