Справа № 580/1662/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 травня 2019 року справа № 580/1662/19

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/1662/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»

до Головного управління статистики у Черкаській області

третя особа: Державна служба статистики України

про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, прийнято ухвалу.

23.05.2019 ТОВ «Черкасиенергозбут», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління статистики у Черкаській області, третя особа: Державна служба статистики України, просить:

- визнати дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління статистики у Черкаській області (, 18001, м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 39) протиправними та зобов`язати відповідача утриматись від вчинення дій - зобов`язувати товариство з обмеженою відповідальність «Черкасиенергозбут» (, 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) подавати статистичну звітність за формою № 4-мтп (місячна) «Звіт про використання та запаси палива» та за формою №2-інвестиції (квартальна) «Звіт про капітальні інвестиції»;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління статистики у Черкаській області (, 18001, м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 39) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (, 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) судові витрати із сплати судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», код ЄДРПОУ банку 14360570, МФО 354347.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Суд зазначає, що відповідно до статті 4 Закону України «Про державну статистику» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема респонденти: юридичні особи; відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України; відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за межами України. Згідно статті 7 Закону України «Про державну статистику» з метою складання статистичної інформації органи державної статистики можуть використовувати такі джерела інформації, зокрема: первинні та статистичні дані щодо респондентів, які належать статистичним спостереженням. Рішення щодо вибору джерела статистичної інформації приймається органами державної статистики самостійно, з урахуванням якості і своєчасності подання інформації, витрат, а також обов`язків, які виникають у зв`язку з цим у респондентів.

Статтею 13 Закону України «Про державну статистику» встановлено, що органи державної статистики мають право: приймати в межах своєї компетенції рішення з питань статистики, обліку і звітності. Рішення органів державної статистики з цих питань є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону; отримувати безкоштовно (за винятком проведення окремих вибіркових обстежень фізичних осіб або сукупностей таких осіб, за участь у яких респонденти отримують грошову компенсацію за витрату часу), в порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, від усіх респондентів, включаючи центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, банки, фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які належать статистичним спостереженням, і використовувати первинні та статистичні дані, дані бухгалтерського обліку, іншу необхідну для проведення статистичних спостережень інформацію, у тому числі інформацію з обмеженим доступом, а також пояснення, що додаються до них.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2014 «Про затвердження Положення про Державну службу статистики України» державна служба статистики України (Держстат) є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економічного розвитку і торгівлі та який реалізує державну політику у сфері статистики.

Згідно положення про Головне управління статистики у Черкаській області, затверджене наказом Державної служби статистики України 30.09.2015 № 249 Головне управління статистики у Черкаській області є територіальним органом Державної служби статистики України (далі - Держстат), що в межах наданих повноважень здійснює реалізацію державної політики у сфері статистики. Головне управління статистики, що підпорядковане Держстату України, є юридичною особою публічного права і складовою частиною єдиної системи органів державної статистики.

Позивачем у позовній заяві не зазначено обґрунтування порушення оскаржуваними діями відповідача прав, свобод, інтересів позивача за змістом критеріїв частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України за якими суд має здійснювати контроль.

У позовній заяві зазначено про статтю 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проте не зазначено які саме пункти, частини відповідачем не було дотримано під час реалізації яких саме повноважень та у чому зміст порушення частини 2 статті 19 Конституції України.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Позивачем надано до суду фото(ксеро)копії документів, що не засвідчені у встановленому порядку, оскільки засвідчені іншою особою, ніж та, яка підписала позов, а доказів на підтвердження повноважень провідного юрисконсульта ТОВ «Черкасиенергозбут» ОСОБА_1 на засвідчення копій до матеріалів позовної заяви не надано.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до Головного управління статистики у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій - залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- засвідчених у встановленому порядку копій документів, доданих до позовної заяви;

- обґрунтування порушених прав, свобод або інтересів позивача оскаржуваним рішенням за змістом критеріїв частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у публічно - правовому спорі.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова