Справа № 1.380.2019.000638
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000638
про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду
30 травня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючої-судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Хирі В.В.,
розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2144) про визнання протиправним і скасування наказу, стягнення моральної шкоди, -
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2144), в якій просить суд:
- визнати протиправним висновок службового розслідування від 19 жовтня 2018 року;
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу начальника Львівського прикордонного загону від 23 жовтня 2018 року № 937аг щодо накладення дисциплінарного стягнення «Сувора догана» помічнику начальника Львівського прикордонного загону з правової роботи начальнику групи правового забезпечення підполковнику юстиції Зданевичу С.О.;
- зобов`язати Львівський прикордонний загін виплатити помічнику начальника Львівського прикордонного загону з правової роботи начальнику групи правового забезпечення підполковнику юстиції Зданевичу С.О. моральну шкоду у розмірі 1628,61 гривень.
Згідно з ухвалою судді від 12.02.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної.
18.02.2019 позивач на виконання вимог ухвали від 12.02.2019 подав заяву про поновлення строку звернення до суду (арк. справи 35-36). Вказану заяву обґрунтовує тим, що з висновком службового розслідування та оскаржуваним наказом його ознайомлено 22.12.2018. Зазначає, що подати позов в межах строку, передбаченого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не виявилося можливим, оскільки тривалий час такий перебував на лікуванні, а саме: з 10.10.2018 по 19.10.2018 у військово-медичному клінічному центрі ДПСУ м. Львів; з 23.10.2018 по 22.12.2018 у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні; з 26.12.2018 по 09.01.2019 та з 25.01.2019 по 28.01.2019 у Клінічному центрі Державної прикордонної служби України м. Київ; з 09.01.2019 по 25.01.2019 у Національному військовому медичному клінічному центрі МО України м. Київ.
При цьому звернув увагу на те, що 23-25 грудня 2018 року припадали на вихідні дні. За таких обставин просить суд вважати процесуальні строки пропущеними з поважних.
Ухвалою від 20.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
У підготовчому засіданні позивач, представник позивача заяву про поновлення строку звернення до суду підтримали. Просили визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з підстав, викладених у заяві про поновлення строку звернення до суду.
У підготовчому засіданні представник відповідача щодо вирішення заяви про поновлення строку звернення до суду поклався на розсуд суду. При цьому звернув увагу на те, що позивач мав можливість скористатися правовою допомогою адвоката для своєчасного звернення до адміністративного суду з таким позовом.
Суд вирішуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.
Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли вказаним Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, необхідно виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві про поновлення строку звернення до суду доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).
Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в рішеннях від 13.01.2000 (справа «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії») та від 28.10.1998 (справа «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії») Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як видно із матеріалів справи, Позивач з оскаржуваним наказом ознайомився 22.12.2018 (арк. справи 18 зворот, 26). Вказане не заперечувалось представником відповідача у підготовчому засіданні. До суду із позовною заявою позивач звернувся 08.02.2018.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду Позивач зазначає, що перебував на лікуванні і на підтвердження вказаних обставин надав суду наступні докази:

- копію з виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 6315-18 (з 23.10.2018 по 22.12.2018 перебував на лікуванні в стаціонарі у Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (арк. справи 28));

- копії з виписних епікризів (з 26.12.2018 по 09.01.2019 та з 25.01.2019 по 28.01.2019 у Клінічному центрі Державної прикордонної служби України м. Київ; з 09.01.2019 по 25.01.2019 у Національному військовому медичному клінічному центрі МО України м. Київ (арк. справи 29-30).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені Позивачем підстави пропуску строку звернення до суду підтверджують поважність причин неподання Позивачем позовної заяви у межах строку звернення.

Керуючись статтями 121, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвала суду про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення на ухвалу суду може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений 31.05.2019.

Суддя Мричко Н.І.