Справа № 500/9130/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 500/9130/18
Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Моісєєвої Ірини Костянтинівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до інспектора УПП в Одеській області, в яком упросив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №792493 від 14.12.2018р. та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14.12.2018р. інспектором УПП в Одеській області відносно нього прийнято постанову серії ЕАВ №792493, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ПДР та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн..

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КупАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним. Інспектором, при прийнятті оскаржуваної постанови не з`ясовані всі обставини справи, не доведено факту порушення ПДР та позбавлено можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. У справі відсутні докази, які б доводили його вину, у постанові відсутні відомості щодо здійснення фіксації правопорушення; до матеріалів справи не долучено відеозапис про скоєння адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що він є пильним, уважним та обережнім водієм, чітко дотримується правил дорожнього руху, тому рухаючись 14.12.2018р. на своєму автомобілі при виконанні маневру увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку. Але, вже від працівників патрульної поліції він дізнався про несправність, яку на місці, в присутності інспектора полагодив.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2019р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №792493 від 14.12.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. Справу про адміністративне правопорушення закрито.

В апеляційній скарзі УПП в Одеській області, посилаючись на порушення норм права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав недоведений факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУаАП. При цьому, суд не погодився з доводами позивача про порушення Інспектором процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки суд першої інстанції не надав належну оцінку наданим доказам та поясненням представника патрульної служби, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 14.12.2018р. о 10:54:45год. інспектором УПП в Одеській області прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 792493 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Підставою для прийняття даної постанови стало те, що 14.12.2018р. о 10год. 37 хв. у м.Ізмаіл по пр.Суворова,100 водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ з причипом д.н.з. НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч не включивши відповідний показник повороту, чим порушив п.9.2.б. ПДР - порушення попереджальних сигналів при зміні руху.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, судова колегія виходить з наступного.

За правилами ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Приписами п.2.3 (б) ПДР, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Положення п.9.2 визначають, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Починаючи рух, водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання будь-якого маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху. Сигнали лівого повороту подаються перед початком руху від правого краю проїзної частини, перестроюванням на ліву смугу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону, а також перед зупинкою біля лівого краю проїзної частини.

Сигнали правого повороту подаються перед початком руху від лівого краю проїзної частини, перестроюванням на праву смугу, поворотом праворуч, зупинкою біля правого краю проїзної частини, а також при завершенні виконання обгону.

У відповідності до п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Приписами ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за «Порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

У відповідності до ст.280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із відеозапису (час 10:26:08год.) з відеореєстратора інспектора патрульної поліції, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з причепом д.н.з. НОМЕР_1 в м.Ізмаїл по просп.Суворова не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед поворотом ліворуч, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається із адміністративного позову ОСОБА_1 (5 арк. позовної заяви 6 абзац), що позивач підтверджує факт того, що в нього дійсно в момент вчинення маневру не горів покажчик повороту відповідного напрямку, через технічну несправність. Обов`язок експлуатувати автомобіль у належному технічному стані покладений на його власника.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно порушив ПДР України, оскільки він експлуатував причіп у не належному технічному стані, а тому патрульна поліція приймаючи оскаржувану постанову діяла в межах своїх поноважень та на підставі діючих норм законодавства України.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду не можливо вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.310,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2019р. -скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Моісєєвої Ірини Костянтинівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв