Справа № 215/4290/18 (2-а/215/154/18)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 травня 2019 року м. Дніпросправа № 215/4290/18

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.09.2018 р. в адміністративній справі №215/4290/18

за позовом ОСОБА_1

до директора комунальної установи "Будинок нічного перебування" Криворізької міської ради Бовкуна Олександра Петровича

про визнання бездіяльності протиправною та притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.09.2018 р. позов ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач 10.10.2018 року оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2018 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху та надано йому строк упродовж 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання належних доказів: на підтвердження скрутного матеріального стану, якими можуть бути, довідка податкового органу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, також інші докази на підтвердження скрутного матеріального стану станом на момент подання апеляційної скарги (10 жовтня 2018 року); доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 року апеляційну скаргу повернуто позивачу.

22.04.2019 року скаржник вдруге оскаржив ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку.

З апеляційною скаргою скаржник також подав заяви про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду, що датовані 22.04.2019 р. та 10.10.2018 р.

Обґрунтування заяв про поновлення строку позивач зазначає, що 10.10.2018 р. одержав ухвалу суду від 26.09.2018 р., тому відповідно до ч. 2, 3 ст. 295 КАС України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що належним чином не був повідомлений про дату, час і місце розгляду позову і не в змозі забезпечити право на апеляційне оскарження, не знав про набрання законної сили судовим рішенням, часто хворів.

Конверт з поштовим штемпелем направлення ухвали не є доказам, що позивач її отримав у зазначений термін. Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи. Зазначає, що вважати правильною практику суду, коли суд направляє свою ухвалу і вона з різних причин не доходить до адресата є незаконною. Не поновлення строку звернення до суду створює штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі на стадії прийняття рішення про відкриття провадження.

Право на судовий захист відповідно до статей 62, 64,129 Конституції України не може бути обмежене.

Також зазначає, що 12.04.2019 року отримав ухвалу суду від 04.03.2019 року. Суд не забезпечив належного його ознайомлення з ухвалою суду про залишення його скарги без руху, знав про незадовільну роботу поштового зв`язку та його номер телефону. Відповідно до ст. 251 КАС України суд зобов`язаний з`ясувати день вручення судового рішення під розписку чи день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення - це доказ об`єктивно непереборних обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду. Якщо поштове повідомлення, розписка щодо дати отримання позивачем ухвали суду у справі відсутні, то відповідно до ст. 62 Конституції України норми тлумачаться на користь позивача.

Особи судових установ не сприяють вчасному ознайомленню з ухвалами суду, тому, на думку позивача, є поважними зазначені причини пропуску строку звернення до суду. Конверт з поштовим штемпелем направлення позивачу ухвали не є доказом того, що позивач її отримав у зазначений термін. Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи, тому позивач не повинен надавати пояснень порушення норм права судом.

Розглянувши зазначені заяви позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2).

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржену ухвалу постановлено без участі сторін 26.09.2018 р. Апеляційну скаргу подано скаржником до суду першої інстанції 22.04.2019 року, тобто після спливу строку, встановленого ч. 1 та ч. 2 ст. 295 КАС України.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Копія ухвали суду від 26.10.2018 року направлялася на адресу позивача двічі із супровідними листами: від 26.10.2018 року, від 09.01.2019 року. Проте, до суду апеляційної інстанції повернулися конверти із зазначеною ухвалою, підстава повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 11 ст. 126 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Положення ч. 6 ст. 251 КАС України не містять норм, аналогічних ч. 11 ст. 126 КАС України для судових повісток і повідомлень.

Проте, відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Також суд зазначає, що у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В постанові від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12, адміністративне провадження № К/9901/6938/19, Верховний Суд дійшов висновку, що «сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки». Також Верховний Суд у цій справі зазначив, що «апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії».

Позивач не навів суду доводів та не надав доказів, що свідчать про наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та вжити заходи, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Ухвала суду від 04.03.2019 року набрала законної сили та не скасована.

Отже, поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржник не навів.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.09.2018 р. слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.09.2018 р. у справі №215/4290/18 залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.09.2018 р.;

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко