Справа № 418/1548/19
Суддя: Шовкун В. О.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 418/1548/19
РІШЕННЯ
Іменем України
23 травня 2019 року Міловський районний суд Луганської області
у складі:
головуючого - судді Шовкуна В.О.,
при секретарі Бутенко О.А.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Клубаня Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Мілове адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора прикордонного контролю 1 категорії відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних старшого прапорщика Носікова Антона Сергійовича, третя особа - Луганський прикордонний загін про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
До суду звернувся представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Скворцова Алла Юріївна з уточненим адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.03.2019 року у відношенні позивачки, а справу закрити.
Позовні вимоги позивачка обгрунтовує, тим, що 24.03.2019 року відповідачем винесено постанову про накладення не неї адмінстративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. За вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, а саме, за перетинання нею державного кордону України з тимчасово-окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово-непрацюючий пункт пропуску «Ізварино». Постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, адже на теперішній час Кабінетом Міністрів України не визначено порядку в`їзду осіб на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду осіб, а діюча постанова Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367 затверджує порядок перетину кордону вільної економічної зони «Крим». Окрім того, постанова винесена особою, яка не уповноважена на вказане. У постанові відсутній підпис особи, яка винесла постанову та печатка. Не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставин, що обтяжують та пом`якшуютьвідповідальність. Її пояснення щодо відсутності в діях складу правопорушення були проігноровані, не було повідомлено про право на захист, відмовлялися надати навіть копію вказаної постанови. За таких обставин просить скасувати постанову, а справу закрити.
Позивач ОСОБА_3 до суду не з`явилася, однак заявою просила суд розглянути справу за її відсутності.
Представник позивача адвокат Скворцова А.Ю. у судовому засіданні повністю підтримала викладені доводи в позовній заяві, просила її задовольнити, а постанову скасувати.
Відповідач -інспектор прикордонного контролю 1 категорії відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних старший прапорщик Носіков А.С.у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, в засіданні пояснив, що ОСОБА_3 власноручно написала пояснення стосовно того,що 24.03.2019 року перетнула ДК України зтимчасово окупованої території Луганської області до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Ізварино». Свою провину визнала, скарг та зауважень не заявляла, у зв`язку з чим протокол не складався. Дії ОСОБА_3 порушують порядок встановлений ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 № 001320, з якою вона була ознайомлена, копію отримала, їй було роз`яснено її права. Вважає факт вчинення позивачкою правопорушення передбаченого ст. 204-2 КУпАП та ст. 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», доведеним та визнаним позивачкою.
Також, Ухвалою від 02.05.2019 року було задоволено клопотання Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління прикордонної служби України та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Луганський прикордонний загін (в/ч 9938).
Представник третьої особи Луганського прикордонного загону, у судовому засіданні повністю погодився з Відповідачем, просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, 24.03.2019 року посадовою особою, інспектором прикордонного контролю 1 категорії старшим прапорщиком Носіковим ОСОБА_4 було винесено постанову № 001320 про адміністративне стягнення відносно ОСОБА_3 (а.с. 8).
Згідно ч. 1 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається».
Однак, як вбачається з матеріалів справи, Позивачка звернулася до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень. Крім того, в судовому засіданні представник Позивачки наголошувала (неодноразово) на той факт, що посадова особа, яка виносила постанову про накладення адміністративного стягнення відмовлялася надати копію постанови, і лише коли та втретє звернулася з вимогою надати копію постанови, вона її отримала. Дані факти свідчать про те, що посадовою особою не були виконані вимоги ст. 258 КУпАП, оскільки позивачка звернулася з даним позовом до суду.
Крім того, стаття ст. 283 КУпАП чітко визначає, що повинна містити постанова про накладення адміністративного стягнення:згідно ч. 9 вказаної статті, «Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу..». Однак, примірник, який був наданий Позивачці не містить підпису посадової особи.
Відповідно до п. 6, п. 7, розділу IV Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, зареєстрованої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046), постанова підписується посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, та скріплюється (за наявності) печаткою відповідного органу (підрозділу) охорони державного кордону. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.
Суд своєю ухвалою витребував матеріали адміністративної справи стосовно Позивачки, однак там в матеріалах справи мається постанова про накладення адміністративного стягнення, яка містить підпис посадової особи, та скріплена печаткою. На питання головуючого по справі, чому постанови різняться з Позивачкою, посадова особа (Відповідач по справі) нічого пояснити не зміг, що знову ж таки вказує на порушення при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення з боку посадової особи.
Крім того, посадова особа, яка складала постанову, в резолютивній частині постанови вказала «визнати гр. ОСОБА_3 ….», тобто ім`я та по-батькові скорочене, що також не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки яким чином державний виконавець зможе дану постанову виконати.
Крім того, суд звертає увагу на те, що наданих матеріалах адміністративної справи, внутрішній опис документів, що знаходяться в матеріалах адміністративного правопорушення під п. 4 вказано заява особи правопорушника. Зі слів Відповідача це мається на увазі роз`яснення прав особі яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. (а.с. 42, 43).
Однак, суд звертає увагу на те, що фактично в цій заяві (чи роз`яснення прав особі, яка притягається до відповідальності), крім того, що роз`яснюються права особі, ще й печатним текстом дописано, що « Я ___________, не оспорюю вчинене адміністративне правопорушення та адміністративне стягнення, вину свою визнаю», і лише тільки після цього тексту передбачений підпис та дата для особи, яка притягається до відповідальності, що явно вказує на порушення права особи на захист своїх прав, оскільки фактично вона ставила підпис за роз`яснення їй прав, передбачених ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, і з даного тексту також видно, що права були роз`яснені вже після накладення адміністративного стягнення, що також не відповідає вимогам Закону.
Інші доводи позовної заяви викладені позивачкою, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, однак через численні порушення з боку посадової особи при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення, дана постанова підлягає скасуванню.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з обставин скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 86, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 247, 268, 283 КУпАП, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора прикордонного контролю 1 категорії відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних старшого прапорщика Носікова Антона Сергійовича, третя особа - Луганський прикордонний загін про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову серії № 001320 від 24 березня 2019 року, винесену відносно ОСОБА_3 , щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 28.05.2019 року.

Суддя: В.О.Шовкун