Справа № 299/2712/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3804/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2019 року у справі № 299/2712/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови адміністративної комісії при виконкомі Виноградівської міської ради Ціцей В.В. , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, начальник ЖЕД Виноградівського ВУЖК Роспопчук М.Й про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адмінправопорушення,-

суддя в 1-й інстанції Надопта А.А..,

час ухвалення рішення 29.01.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Виноградів,

дата складання повного тексту рішення 04.02.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

03.09.2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Голови адміністративної комісії при виконкомі Виноградівської міської ради Ціцей В.В., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30.11.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України, за те що вона 07.11.2017 року в м АДРЕСА_1 Виноградів по вул. Тичини висипала на вулицю сміття, у зв`язку з чим на неї був накладено штраф у розмірі 850 грн. З даною постановою остання не погоджується, оскільки при її винесенні були допущені ряд процесуальних помилок, а саме:

- її притягнуто до відповідальності, хоча відсутні очевидці події;

- протокол про адміністративне правопорушення не містить номеру, не вказано особу, яка його складала, він складався у відсутності правопорушниці, а свідками зазначено працівників ОСОБА_3 , які є зацікавленими особами;

- з протоколу не можна встановити чи ОСОБА_4 відноситься до осіб, що мають право складати протоколи за ст.152 КпАП України;

- постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності винесена без участі правопорушника, їй не роз`яснено прав, та позбавлено можливості своєчасно її оскаржити, оскільки остання не була вручена;

- відсутні дані чи належним чином повідомлялась ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи відносно неї;

Враховуючи все вище зазначене просить суд визнати постанову від 30.11.2017 року, щодо притягнення її до адміністративної відповідальності незаконною та скасувати.

Окрім цього просить поновити строк на оскарження постанови, у зв`язку з тим, що вона не була присутня при винесенні оскаржуваного рішення, з його текстом ознайомилась у лютому 2018 року, а копію отримала лише після 17.08.2018 року, що позбавило її можливостей своєчасно звернутись до суду.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач та його представник, подавши на нього апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновкам, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначають, що суд першої інстанції не дослідив докази, не надав оцінку бланкам протоколу та постанови про адмінправопорушення. За викладених у позовній заяві обставин позов підлягав задоволенню.

Просить скасувати рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні до суду було невірно зазначено відповідача, а саме: замість адміністративної комісії при виконавчому комітеті Виноградівської міської ради Закарпатської області помилково зазначено голову адміністративної комісії при виконкомі Виноградівської міської ради ОСОБА_5 .

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 07.11.2017 року начальником ЖЕД Виноградівського ВУЖКГ ОСОБА_4 (який уповноважений на складання відповідних протоколів рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №16 від 26.02.2013 року) було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.152 КпАП України, відносно громадянки ОСОБА_1 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Виноградів по вул. Тичини, 4, після прибирання прибудинкової території висипала сміття (пластикові пляшки, відходи зелених насаджень, листя) на зелену зону будинку АДРЕСА_2 . Згідно відмітки на протоколі, він був переданий на розгляд до Виноградівської міської ради 20.11.2017 року.

21.11.2017 року виконавчий комітет Виноградівської міської ради Закарпатської області направив на адресу за якою мешкає ОСОБА_1 повідомлення, що 30.11.2017 року о 10 год. 00 хв. відбудеться розгляд справи про вчинення нею адміністративного правопорушення. Відповідно до зворотнього повідомлення, воно було вручено позивачці 23.11.2017 року.

30.11.2017 року адміністративної комісією при виконавчому комітеті Виноградівської міської ради у складі: голови комісії ОСОБА_5 , його заступника Сугай Т.Г., секретаря Назарова Л.В. та членів ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , після розгляду вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилась на розгляд справи стосовно неї, оспорювана постанова була направлена за допомогою поштового зв`язку, і отримана нею 08.12.2017 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого долучена до матеріалів справи.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, (далі - КУпАП) встановлено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 218 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, статтею 152 КУпАП, розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних у містах рад утворюються у разі надання районній у місті раді та її виконавчому комітету відповідних повноважень міською радою (абз.2 ст.215 КпАП України).

Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Виноградівської міської ради затверджено рішенням міської ради №16 від 25.05.2006 року із змінами від 13.06.2013 року, які долучені до матеріалів справи.

Згідно статті 215 КпАП України, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії.

В положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Виноградівської міської ради зазначено, що адміністративна комісія діє у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря і не менше як 6 членів комісії.

Адміністративні комісії мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення при наявності не менш як половини членів їх складу, а виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад - при наявності не менш як двох третин від загального складу виконавчого комітету (ст.216 КпАП України).

Колегією суддів встановлено, що відповідачем у даній справі є голова адміністративної комісії при виконкомі Виноградівської міської ради ОСОБА_5 , з огляду на вищенаведене колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем при зверненні до суду було невірно зазначено відповідача.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, оскільки за змістом вказаних правових норм допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи до ухвалення рішення судом першої інстанції, то можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, позов бікі М. ОСОБА_10 до голови адміністративної комісії при виконкомі Виноградівської міської ради Ціцей В.В., який є неналежним відповідачем у даному спорі, був не задоволений судом першої інстанції правомірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем та представником в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2019 року у справі № 299/2712/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 29.05.2019 року