Справа № 360/3160/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року справа №360/3160/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року (повний текст складено 14 січня 2019 року в м. Сєвєродонецьк ) у справі № 360/3160/18 (суддя І інстанції - Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), в якому просив суд: - визнати противоправною відмову ГУ ПФУ в Луганській області про призначення пенсії за вислугу років; - скасувати рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 31.08.2018 № 9 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років позивачу; - зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області призначити позивачу пенсію за вислугу років та перевести з пенсії по інвалідності.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є учасником бойових дій при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Луганській області та інвалідом війни внаслідок травми, пов`язаної з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обов`язків, а також внутрішньо переміщеною особою.

Указом Президента України від 17.02.2016 № 53/2016 Позивача було нагороджено державною нагородою - відзнакою Президента України "За участь в антитерористичній операції" № 011353.

Згідно наказу ГУНП в Луганській області від 30.03.2018 № 138 о/с позивача, підполковника поліції, заступника начальника відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області було звільнено зі служби в поліції за п.2 ч. І ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію" з 03.04.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 18 років 07 місяців 25 днів, у пільговому обчисленні: 30 років 04 місяців 05 днів.

Вислуга років позивача у пільговому обчисленні згідно розрахунку була нарахована за час проходження служби з 20.08.2003 до 26.07.2011 в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ та за час участі в антитерористичній операції з 20.05.2014 по 03.04.2018.

Згідно з довідкою ГУНП в Луганській області від 02.05.2018 № А-12700 Позивач дійсно в період з 20.05.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 03.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

З 04.04.2018 позивачу відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі також - Закон № 2262) призначена пенсія по інвалідності та він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області. Пенсійна справа № .

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально- виконавчої служби України, визначаються Законом N 2262. Відповідно до ст. 7 Закону 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

20.08.2018 Позивачем була подана заява до Відповідача про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років.

04.09.2018 Відповідач надіслав лист № 11906/03-01 та рішення від 31.08.2018 № 9 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення наявна календарна вислуга років, на думку Відповідача, не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону № 2262. Відповідач посилається на недостатню кількість вислуги років тільки у календарному обчисленні, без урахування вислуги років позивача у пільговому обчисленні.

07.09.2018 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про повторний розгляд переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років з урахуванням його вислуги років у пільговому обчисленні - 30 років 04 місяців 05 днів, та наданням офіційного роз`яснення щодо рішення про відмову в призначені пенсії без урахування вислуги позивача у пільговому обчисленні.

14.09.2018 відповідач надіслав лист № ВЕБ-12001-Ф-С-18-019843, в якому підтвердив своє рішення про відмову переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років, посилаючись на попередню відповідь, тобто на недостатню кількість вислуги років тільки у календарному обчисленні, без урахування вислуги позивача у пільговому обчисленні.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 360/3160/18 позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 31.08.2018 № 9 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років та перевести з пенсії по інвалідності.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що виходячи з документів, наданих відповідачу для призначення позивачеві пенсії, право останнього на призначення пенсії за вислугою років за п. "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ не є підтвердженим, оскільки у позивача відсутня календарна вислуга років, встановлена даною нормою.

Позивачем на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу пенсійного органу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу ГУНП в Луганській області від 30.03.2018 № 138 о/с Денисенка Я.С., підполковника поліції, заступника начальника відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області було звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію" з 03.04.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 18 років 07 місяців 25 днів, у пільговому обчисленні: 30 років 04 місяців 05 днів (арк. спр. 14, 54).

Відповідно до розрахунку позивачу була нарахована вислуга років у пільговому обчисленні за час проходження служби з 20.08.2003 до 26.07.2011 в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ та за час участі в антитерористичній операції з 20.05.2014 по 03.04.2018 (арк. спр. 15-16).

Згідно з довідкою ГУНП в Луганській області від 02.05.2018 № А-12700 Позивач дійсно в період з 20.05.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 03.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 71).

З 04.04.2018 Позивачу відповідно до Закону України № 2262 призначена пенсія по інвалідності та він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області. Пенсійна справа № (арк. спр. 17, 18).

20.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років (арк. спр. 19-24).

Рішенням ГУПФУ в Луганській області від 31.08.2018 № 9 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років згідно особистої заяви від 21.08.2018, оскільки на день звільнення наявна календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону № 2262 (арк. спр. 26, 39).

07.09.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про повторний розгляд переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років з урахуванням його вислуги років у пільговому обчисленні - 30 років 04 місяців 05 днів, та наданням офіційного роз`яснення щодо рішення про відмову в призначенні пенсії без урахування вислуги позивача у пільговому обчисленні (арк. спр. 27-30).

14.09.2018 Відповідач надіслав лист № ВЕБ-12001-Ф-С-18-019843, в якому підтвердив своє рішення про відмову переведення Позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років, посилаючись на попередню відповідь, тобто на недостатню кількість вислуги років тільки у календарному обчисленні, без урахування вислуги позивача у пільговому обчисленні (арк. спр. 31).

У зв`язку із чим, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пільгова вислуга враховується при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Однак, колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262 ), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Частиною другої статті 17 Закону № 2262 передбачено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на те, що до спірних правовідносин для визнання права на призначення пенсії за вислугу років підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. №393, якою позивачу на його думку для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, є безпідставними, оскільки згідно ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, приписи п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 суперечать приписам п."а" ст.12 Закону №2262 застосуванню підлягає саме Закон України, оскільки у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України має вищу юридичну силу.

При цьому законодавець у назві статті 17 використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років "для призначення пенсії". Однак саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Вищезазначений висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії, викладеної у постановах від 27.03.2018 та 19.09.2018 відповідно у справах № 295/6301/17, 725/1959/17.

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

За п.п. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративній справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач при розгляді звернення позивача про оформлення та подання документів до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії позивачу правомірно враховував лише вислугу в календарному обчисленні та тому діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, що призвело до ухвалення судового рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права та є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового - про відмову у задоволенні позову.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог помилковим та таким, що підлягає скасуванню.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про задоволення позовних вимог, неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 360/3160/18 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 360/3160/18- скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повне судове рішення складено 28 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко