Справа № 541/1895/16-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р.Справа № 541/1895/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи -підприємця Яненко Любові Іванівни на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Городівський О.А., м. Миргород, повний текст складено 12.04.19 року по справі № 541/1895/16-а

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 Любові ОСОБА_2

до Головного державного інспектора сектору адміністрування ЄСВ управління податків і зборів з фізичних осіб Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС , Першого заступника начальника Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни , Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області третя особа Юридична особа приватного права Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий стиль"

про визнання незаконними дій, визнання незаконним рішення та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту ФОП ОСОБА_3 , позивач) звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до головного державного інспектора сектору адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування управління податків і зборів з фізичних осіб Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Додуха Олександра Григоровича, першого заступника начальника Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни, Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль", в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, прийнятої судом, просила суд визнати незаконними дії головного державного інспектора сектору адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування управління податків і зборів з фізичних осіб Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Додуха О.Г. 22 червня 2016 року зі складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії АА № 869772 відносно ОСОБА_3 ; визнати незаконними дії 30 червня 2016 року першого заступника начальника Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди В.М. з підписання постанови про накладення адміністративного стягнення на бланку серії АА № 081617; визнати незаконною та скасувати постанову Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 30 червня 2016 року про накладення адміністративного обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій закрити; стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2018 по справі № 541/1895/16-а позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано постанову від 30 червня 2016 року, винесену першим заступником начальника Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Миргородська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2018 по справі № 541/1895/16-а та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2018 року апеляційну скаргу Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області задоволено частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2018 по справі № 541/1895/16-а скасовано в частині задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.06.2016 серії АА № 081617.

Прийнято в цій частині постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до першого заступника начальника Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 081617 від 30.06.2016 задоволено.

Скасовано постанову першого заступника начальника Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни про накладення адміністративного стягнення серії АА № 081617 від 30.06.2016.

23.08.2018 р. ФОП ОСОБА_3 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити по справі №541/1895/16-а додаткове судове рішення про стягнення з Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вул.Кашинського, 26, м. Миргород Полтавської області, поштовий індекс 37600) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , м. Миргород Полтавської області, поштовий індекс 37604) 1837 (одну тисячу вісімсот тридцять сім) гривень 33 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області. Видати виконавчий лист.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.04.2019 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_3 щодо стягнення судових витрат.

ФОП ОСОБА_3 , не погодившись з вищевказаною ухвалою, подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу від 10.04.2019 р. Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №541/1895/16-а провадження 2-адр/541/1/19, скасувати і постановити нове судове рішення про задоволення заяви від 23.08.2018 р. ОСОБА_3 повністю. Стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_3 1921 грн. сплаченого при поданні цієї апеляційної скарги судового збору. Видати виконавчий лист.

В обґрунтування вимог посилається, що на те, що якщо позивач заявила три позовні вимоги, і постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2018 р. одну з позовних вимог (1/3) було задоволено, то щодо решти 1837,33 грн. сплаченого нею під час розгляду справи №541/1895/16-а судового збору діє встановлене ч.1 ст.139 КАС України правило, за яким при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Вказує, що якщо Харківський апеляційний адміністративний суд від 08.10.2018 р. у постанові прямо зазначив, що рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2018 було скасовано у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, а саме через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а тому Миргородський міськрайонний суд Полтавської області 10.04.2019 не міг посилатися на будь-які зазначені у рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.07.2018 висновки чи обґрунтування - їм всім колегія суддів суду апеляційної інстанції вже надала оцінку як результату порушення норм процесуального права. Зазначає, що подаючи до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про прийняття додаткового рішення в порядку ст.252 КАС України, не могла передбачити такий наслідок розгляду її заяви, як відмова в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення на користь позивача судових витрат у справі, в якій частина позовних вимог є задоволеною. Також вказує, що всупереч принципу верховенства права, в порушення ст.129 Конституції України Миргородський міськрайонний суд Полтавської області прийняв 10.04.2019 р. ухвалу у справі, якою легалізував практику правової невизначеності, постановивши (не ухваливши) відмовити в ухваленні додаткового судового рішення за заявою позивача щодо стягнення судових витрат. Вказує, що порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права призвели до прийняття незаконного судового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про прийняття додаткового судового рішення про стягнення на її користь з відповідачів судового збору та по своїй суті перешкоджають позивачу у доступі до справедливого правосуддя у її справі.

Позивач та відповідачі по даній справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи.

Третя особа - Юридична особа приватного права Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, вважається такою, що належним чином повідомлена про апеляційний розгляд даної справи, поштове відправлення (конверт разом судовою повісткою), було направлено на її юридичну адресу, проте було повернуто, з незалежних від суду причин.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення за заявою ФОП ОСОБА_3 щодо стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2018 по справі № 541/1895/16-а позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано постанову від 30 червня 2016 року, винесену першим заступником начальника Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів зазначає, що позивач у зв`язку з частковим задоволенням позову просить суд першої інстанції винести додаткове рішення про повернення судових витрат.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2018 року апеляційну скаргу Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області було задоволено частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2018 по справі № 541/1895/16-а скасовано в частині задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.06.2016 серії АА № 081617.

Прийнято в цій частині постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до першого заступника начальника Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 081617 від 30.06.2016 задоволено.

Скасовано постанову першого заступника начальника Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області Майбороди Вікторії Миколаївни про накладення адміністративного стягнення серії АА № 081617 від 30.06.2016.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку Миргородський міськрайонний суду Полтавської області не є судом, що ухвалив судове рішення про задоволення позовних вимог, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог було скасовано, а тому в розумінні п.3 ч.1 ст. 252 КАС України судом, який може виносити додаткове судове рішення є Другий апеляційний адміністративний суд, а тому заява про ухвалення додаткового судового рішення ФОП ОСОБА_3 повинна була подаватися саме до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що заява ФОП ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки помилково заявлена до суду першої інстанції, а не до суду апеляційної інстанції, який прийняв рішення.

З урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення за заявою ФОП ОСОБА_3 щодо стягнення судових витрат, однак мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав наведених вище.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що подана ФОП ОСОБА_3 заява про ухвалення додаткового рішення від 23.08.2018 р. є фактично заявою, яка направлена на повернення коштів.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.08.2016 р., а також на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.10.2016 р. позивачем по справі було сплачено судовий збір відповідно до оригіналу квитанцій №0.0.608957904.1 від 30.08.2016 р. у розмірі 1378 грн., а також №0.0.630949974.1 від 10.10.2016 р. у розмірі 1378 грн., які наявні в матеріалах даної справи (том 1 а.с. 60, 111), а загалом 2756 грн. Колегія суддів зазначає, що зарахування вказаних сум сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується КП "ДСС".

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.08.2016р. по справі №541/1895/16-а, а також ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Яненко Любов Іванівни на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.10.2016р. постановлену без виходу до нарадчої кімнати по справі №541/1895/16-а.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки вищевказаними ухвалами суду апеляційної інстанції було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами позивача по справі, а тому колегія суддів вважає за можливе повернути ФОП ОСОБА_3 сплачені суми судового збору за подання апеляційних скарг по даній справі у розмірі 2756 грн.

Крім того, відповідно до п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_3 було сплачено при подачі апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції судовий збір у розмірі 1921 грн. відповідно до оригіналу квитанції №10718 від 02.05.2019 р., яка міститься в матеріалах даної справи (том 3 а.с. 89), що є переплатою з огляду на характер спору по даній справі та приписи ст. 288 КУпАП, відповідно до яких позивач є звільненим від сплати судового збору, а тому колегія суддів вбачає підстави для повернення позивачу по справі надміру сплачену суму судового збору у розмірі 1921 грн. Колегія суддів, зазначає, що зарахування вказаної суми надміру сплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується КП "ДСС".

Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання касаційних скарг на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року, відповідно до квитанції про сплату судового збору №0.0.628137932.1 від 04.10.2016 р. у розмірі 1378.00 грн., яка міститься в матеріалах даної справи (том 1 а.с.148) та на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 року, відповідно до квитанції 5Р19114 від 19.12.2016 р. у розмірі 1378.00 грн., яка міститься в матеріалах даної справи (том 1 а.с.200), колегія суддів зазначає, що питання щодо повернення надмірно сплачених судових витрат за подання касаційних скарг може бути порушено виключно перед судом касаційної інстанції.

Щодо заявленого апелянтом клопотання про видачу виконавчого листа, колегія суддів зазначає наступне.

Питання звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання унормовані ст. 373 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 вищевказаної статті виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Частиною 1 цієї ж статті КАС України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що в даному випадку Другий апеляційний адміністративний суд є судом апеляційної інстанції, а тому питання щодо видачі виконавчого листа по даній справі має вирішувати суд, який розглянув дану справу, як суд першої інстанції, тобто Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Однак, за даною постановою повернення коштів проводиться відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. №787.

Згідно ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.ст.242, 243, 250, 272, 286, 308 - 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.04.2019 року по справі №541/1895/16-а змінити в частині підстав та мотивів її прийняття.

В іншій частині ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.04.2019 року по справі №541/1895/16-а залишити без змін.

Повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг у розмірі 1378 грн. відповідно до квитанції №0.0.608957904.1 від 30.08.2016 р. та у розмірі 1378 грн. відповідно до квитанції №0.0.630949974.1 від 10.10.2016 р.

Повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 надміру сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1921 грн. згідно квитанції №10718 від 02.05.2019 р.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню з урахуванням вимог ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя А.М. Григоров
Судді З.Г. Подобайло Н.С. Бартош