Справа № 265/793/19
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/793/19
Провадження №2-а/265/51/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

секретаря судового засідання Хайтулової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДРУПП в Донецькій області ДПП НП України майора поліції Жаркенова Олексія Вікторовича про скасування постанови серії НК № 640666 та постанови серії НК № 640667 від 05 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонкідзевського районного суду міста Маріуопля Донецької області із позовом до старшого інспектора ВБДРУПП в Донецькій області ДПП НП України майора поліції Жаркенова Олексія Вікторовича про скасування постанови серії НК № 640666 та постанови серії НК № 640667 від 05 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він працює заступником директора ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» та при виконанні своїх посадових обов`язків 05 лютого 2018 року двічі був незаконно притягнений до відповідальності в адміністративному правопорушенні у сфері безпеки дорожнього руху постановою про накладення адміністративної стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Правопорушення викладені у протоколі серії НК №640666, та у протоколі серії НК №640667 від 05 лютого 2018 року. Вважає дані постанови такими, що винесені з численними порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Так позивач зазначає, що 05 лютого 2018 року о 15-00 годині відповідач, у відношенні позивача, заступника директора ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» прийняв дві аналогічні постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст. 140 КпАП України, на підставі того, що він являючись посадовою особою, і начебто відповідальним за утримання та ремонт проїзної частини, порушивши п.1.5 Правил дорожнього руху України у двох абсолютно різних місцях міста Маріуполя. У постанові НК № 640666 викладене правопорушення по вулиці Макара Мазая, постанова НК № 640667 - по вулиці Самольотній міста Маріуполя.

Частина 1 ст. 140 КпАП України, за якою кваліфікують дії позивача, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або в неприйнятті своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Хоча до відповідальності його було притягнуто за порушення пунктів 3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 35879-97, позивач вважає, що він не є належною особою, що відповідає за дотримання цих норм, хоча б тому, що це не входить до кола його обов`язків за посадовою інструкцією. Позивач є заступником директора підприємства, і організовує роботу та ефективну взаємодію всіх структурних підрозділів та виробних одиниць. В свою чергу ремонтом асфальтної поверхні автомобільних доріг у місті Маріуполі виконують інші посадові особи, до кола обов`язків входить вищевказані функції віднесені посадовим інструкціями, затверджених підприємством. Особою, відповідною за стан дорожнього покриття на підприємстві - є майстер з ремонту вулично - дорожньої мережі. Також, позивач зауважує, що при винесені постанов він не був попереджений про розгляд справи, який згідно даним постанов відбувся через три години після вчинення начебто вказаних правопорушень.

Вважає, що оскаржувані постанови були винесені з чисельними порушеннями, та без достатнього з`ясування обставин справи.

З огляду на вищевикладене просить скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 лютого 2018 року серія НК № 640666 та серії НК № 640667, та закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 140 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити.

11 березня 2019 року відповідач - старший інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції майор поліції Жаркенов О.В., надав до суду відзив на позовну заяву про скасування постанов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач жодного доказу на обґрунтування своєї позиції не надав. Посилаючись на законодавство, яке регулує КпАП Ураїни та КАС України, наполягав на здійснення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення постанови.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини, та суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 287 КУпАП - постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржене прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАСУ), з особливостями, встановленими цим Кодексом (ст. 288 КПАП України).

В свою чергу ст. 18 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 69 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування

Згідно ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

-забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху:

-забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

-своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

-визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів;

-термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

-виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху.

Згідно ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органинесуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про автомобільні дороги», на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов`язок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами.

Відповідно п.п. 2, 4, 9, 10,12 ст. 11Закону України «Про автомобільні дороги», основні обов`язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є:

-розроблення пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів;

-розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху;

-забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг;

-виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо- транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації;

-завчасне оповіщення користувачів автомобільних доріг про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів.

Згідно ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги», на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено відповідальність за:

-стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування;

-якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування;

-відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.ст. 8, 10 Закону України «Про автомобільні дороги», власником автомобільних доріг загального користування є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до ч. 2 Указу Президента України № 456/2011 від 13.04.2011 року «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України», Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 439 затверджено Положення про Державне агентство автомобільних доріг України.

Згідно п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Згідно п. 3 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, основними завданнями Укравтодору є:

- реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування (п.п. 1);

- внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері дорожнього господарства (п.п. 2);

- здійснення управління об`єктами державної власності (п.п. 3).

Таким чином, зазначені норми законодавства України чітко і однозначно засвідчують, що власником автомобільних доріг загального користування в Україні є держава в особі уповноваженого органудержавного управління автомобільними дорогами - Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), на який покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг, а також обов`язок відшкодування збитків автовласникам, завданих внаслідок неякісного стану автомобільних доріг.

Судом встановлено, що заступником директора підприємства ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» є позивач.

Відтак, в розумінні ч. 1 ст. 140 КУпАП, заступник директор зазначеного підприємства, не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, підстав для притягнення позивача за вчинення адміністративного правопорушення до адміністративної відповідальності, де він не є відповідальною особою, у даному випадку у відповідача не було.

Водночас, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення та доданий до неї акт обстеження не містять даних про інтенсивність руху на вищезазначеній ділянці дороги, що позбавляє можливості визначити строк, протягом якого повинна ліквідуватися ямковість на зазначеній вище ділянці дороги.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд, погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем під час ухвалення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не було з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанов серії НК № 640666 та серії НК №640667 від 05 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 18, 19, 162 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДРУПП в Донецькій області ДПП НП України майора поліції Жаркенова Олексія Вікторовича про скасування постанови серії НК № 640666 та постанови серії НК № 640667 від 05 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 640666 від 05 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 640667 від 05 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст даного рішення складений 17 травня 2019 року.

Суддя