Справа № 813/805/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

Київ

справа №813/805/15

адміністративне провадження №К/9901/26789/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Миколаївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року (суддя Костецький Н.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2015 року (судді: Ліщинський А.М. (головуючий), Довга О.І., Запотічний І.І.) у справі № 813/805/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вествінд-Агро» до Миколаївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вествінд-Агро» (далі - позивач, ТОВ «Вествінд-Агро») звернулось до суду з позовом до Миколаївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, контролюючий орган, Миколаївська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області № від 01.12.2014.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган дійшов безпідставних висновків, за результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки, щодо неправомірності нарахування позивача бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень 2014 року, яке виникло за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалося в період з 01.08.2014 по 31.08.2014, а тому, відповідач приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Миколаївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області № від 01.12.2014 року.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що податкове законодавство не обмежує бюджетне відшкодування виключно сумою податкового кредиту попереднього звітного періоду як і не обмежує право платника податку заявити до повернення суму бюджетного відшкодування часовими межами певного податкового періоду, та не ставить право платника податку на отримання податкової вигоди в залежність від того, в якому звітному податковому періоді у платника виникло право на податковий кредит у розмірі суми бюджетної заборгованості, а тому контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства, оскільки у позивача були всі підстави заявляти суму 291 428,00 грн до бюджетного відшкодування у вересні 2014 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, Миколаївська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Вествінд-Агро» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Вествінд-Агро» здійснює свою діяльність на підставі статуту зареєстрованого Миколаївським районним управлінням юстиції Львівської області № 0000980 від 17.04.2013.

На підставі направлення від 12.11.2014 № 309 виданого Миколаївською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, ОСОБА_1 - завідувачем сектору контролю за декларуванням податку на додану вартість відділу оподаткуванню та контролю об`єктів і операцій Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області згідно з п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку», відповідно п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Вествінд-Агро» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень 2014 року у розмірі 291 428,00 грн відображеного у податковій декларації з ПДВ поданої за відповідний (податковий) період (за вересень 2014 року вх. № від 20.10.2014).

За результатами перевірки складено Акт від 17.11.2014 № 756/15-00/38663665, у висновках якого зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а сааме - п.п. 200.5, 200.14 (абз. в.) ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування за вересень 2014 року у розмірі 291 428,00 грн. На підставі вказаного акту перевірки від 17.11.2014 № 756/15-00/38663665 контролюючий орган 01.12.2014 прийняв податкове повідомлення-рішення № про відмову у наданні бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок ПДВ в суму 291 428,00 грн, відображеного в декларації за вересень 2014 року.

15 грудня 2014 року ТОВ «Вествінд-Агро» була подана скарга за вих.№ 01-15/12-2014 на податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області. Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області від 24.12.2014 №216/10/1301-10-09-07 продовжено строк розгляду скарги по 15.02.2014 включно.

30 січня 2015 року рішенням Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області «Про результати розгляду скарги № 01-15/12-2014 від 15.12.2014 року», скарга ТОВ «Вествінд-Агро» була залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014, винесене Миколаївською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області - без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем як внесок до статутного капіталу у серпні 2014 року імпортоване майно від фірми LEHMANN AGROTEHNIKA Sebastian Lehmann nn «Sp.z.o.o» Niepruszewo, ul . Swierkowa 664-320, Польща та «BIORENA AGRARHANDEL UG», Butenkamp 14,445699 Herten , Німечинна . Для підтвердження факту ввезення матеріалів на митну територію України позивачем було надано вантажно-митні декларації, зокрема: № 007649 від 14.08.2014 на загальну суму за рахунком 979 859,33 грн ПДВ сплачене митним органам в сумі 195 971,87 грн - внесок до статутного фонду: трактор марки СASE IH, модель STX 440, гусеничний, що використовувався, 2007 року виробництва, модельний рік 2007 рік, номер рами НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, об`ємом - 8277 см. куб., колісна формула - 4х4, червоного кольру, LEHMANN AGROTEHNIKA Sebastian Lehmann nn «Sp.z.o.o» Niepruszewo, ul. Swierkowa 664-320, Польща; № 008086 від 22.08.2014 на загальну суму за рахунком 477 281,42 грн. ПДВ сплачене митним органам в сумі 95 456,28 грн - внесок до статутного фонду: трактор марки СASE IH, модель MAGNUM 7240 колісний, що використовувався, 1996 року випуску, модельний рік 1996 рік, номер рами НОМЕР_2 , тип двигуна - дизельний, об`ємом - 8268 см. куб., колісна формула - 4х4, червоного кольру, «BIORENA AGRARHANDEL UG», Butenkamp 14,445699 Herten, Німечинна.

За серпень 2014 року позивачем за імпортовані основні засоби сплачено ПДВ на митниці в сумі 291 428,15 грн, що не заперечується контролюючим органом і у зазначеному акті перевірки.

20 жовтня 2014 року позивачем подано до Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області податкову декларацію № з ПДВ за вересень 2014 року та розрахунком суми бюджетного відшкодування ПДВ і сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок позивача складає 291 428,00 грн. Відповідно до даних розрахунку суми бюджетного відшкодування залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду за врахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду становить 291 428,00 грн. Частина залишку від`ємного значення, фактично сплачена позивачем у попередніх податкових періодах. Згідно довідки про залишок суми від`ємного значення попередніх податкових періодах, що залишається не погашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді та підлягає включення до складу податкового кредиту наступного податкового періоду залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду складає ПДВ, яке виникло в серпні 2014 року - 291 428,15 грн.

Актом перевірки підтверджено, що причиною виникнення від`ємного значення є придбання основних фондів (основних фондів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності позивача. При перевірці імпортних операцій не встановлено відхилення з АРМ «Митниця». Згідно акту перевірки, під час проведення перевірки правомірності застосування ставок оподаткування податком на додану вартість у звітних періодах, які підлягають перевірці, порушень не встановлено. Проведеною перевіркою відображеного показника в рядку 10-17 на підставі таких документів: реєстр отриманих податкових накладних, податкові накладні, договори, контракти, ВМД, платіжні доручення, реєстри по рахунках « 630», « 632», « 311», « 312», « 313», « 024», а також засвідчено те, що проведеною перевіркою не встановлено заниження або завищення задекларованих позивачем показників в рядках 10-17 декларації за серпень 2014 року.

Станом на момент проведення відповідачем перевірки, за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, не встановлено включення позивачем до складу податкового кредиту за серпень - вересень 2014 року податкових накладних не зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що транспортні засоби під час перевірки не введено в експлуатацію і обліковуються на рахунку 15 «Капітальні інвестиції» відповідно до вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 за № 291 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.12.1999 за № 893/4183.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій окремих положень Податкового кодексу України, а також того, що позивачем до перевірки не було надано актів приймання-передачі основних засобів по кожному об`єкту, відображеному в наданих вантажно-митних деклараціях, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішень.

8. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункти 14.1.18, 14.1.138 пункту 14.1 статті 14.

Бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу;

основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 2500 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

10.2. Пункт 102.5 статті 120.

Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

10.3. Пункти 200.1, 200.2, 200.3, 200.4, 200.5, 200.6, 200.7, 200.14 статті 200.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судом першої інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

13. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 291 428,00 грн діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства, оскільки у позивача були всі підстави заявляти суму 291 428,00 грн до бюджетного відшкодування за вересень 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що положення податкового законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, не обмежували право платника податку заявити до повернення суму бюджетного відшкодування часовими межами певного податкового періоду - не ставили право платника податку на отримання бюджетного відшкодування в залежність від того, в якому звітному податковому періоді у платника виникло право на податковий кредит у розмірі суми бюджетної заборгованості. Крім того, сам факт сплати позивачем (за наслідками взаємовідносин з постачальниками, за якими позивачем сформований податковий кредит) податку на додану вартість у ціні придбаних товарів у сумі 291 428,00 грн за вересень 2014 року не заперечувався відповідачем ні в акті перевірки, ні в наданих поясненнях та письмових запереченнях.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано зазначили, що положеннями Податкового кодексу України (у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що подання платником податків до відповідного контролюючого органу разом із податковою декларацією заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, є лише правом, а не обов`язком платника податків та прийняття такого рішення віднесено виключно до повноважень саме платника податку.

14. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченнях на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Миколаївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2015 року слід залишити без задоволення.

16. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

17. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Миколаївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2015 року у справі № 813/805/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду