Справа № 740/4971/18
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4971/18
Провадження № 2-а/740/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретарів - Кононяко С.А., Полєтавкіної М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 . - адвоката Стрілка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській ДПП поліції Нагалюк Ірини Сергіївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській ДПП поліції Нагалюк І. С . щодо ухвалення постанови серії НК №369363 від 09.10.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за порушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, та скасувати дану постанову, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити. Також, просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на правничу допомогу, в сумі 1000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у вказаній постанові зазначено, що 09 жовтня 2018 року о 13-00 год. на автодорозі М-01 124 км він, керуючи автомобілем DAF XF 510, номерний знак НОМЕР_1 , буксирував напівпричіп WIELTON NS 34, номерний знак НОМЕР_2 , та перевозив вантаж (насіння соняха), при цьому навантаження на одиничну вісь складало 12400 т, не маючи відповідного узгодження, передбаченого законодавством, чим порушив вимоги п.п.22.5 ПДР України.

Інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та наклав штраф у сумі 510 грн.

Зазначає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Дії відповідача були незаконними з тих підстав, що відповідач розглянув справу прямо на дорозі без надання тимчасового інтервалу для реалізації його прав та правових гарантій, що є грубим порушенням з боку відповідача, оскільки він не міг подати клопотання та скористатися правовою допомогою. Відповідачем не надано доказів того, що ним вчинено правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, і обставини, викладені у постанові, не відповідають дійсності.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає і вважає, що винесена нею постанова є законною, обґрунтованою, прийнятою в межах її повноважень.

Що стосується стягнення на користь ОСОБА_1 1000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи відсутній детальний опис робіт, не конкретизовано, в рамках якої саме справи надавалися послуги адвоката. Вважає, що із даного опису робіт неможливо встановити конкретну послугу, її доцільність, зв`язок з розглядом в суді даної справи та час надання послуг. В матеріалах справи наявний акт виконаних робіт, проте відсутні або платіжне доручення з відміткою банку, або інший банківський документ, або касові чеки тощо, визначені законом України "Про бухгалтерський облік

та фінансову звітність в Україні", а тому відсутні правові підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 1000 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В судове засідання позивач не з*вився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача - адвокат Стрілко О.В. у судовому засіданні 25 січня 2019 року позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснив, що при винесенні постанови інспектором було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки інспектор повинен був відкласти розгляд справи, надавши йому можливість скористатися правовою допомогою.

Зазначив, що він не спростовує факту порушення навантаження на одиничну вісь, але зафіксовані у довідці показники навантаження на вісь не відповідають дійсності, оскільки при здійсненні вагового контролю не враховано вид вантажу - насіння соняшника. З рухом транспортного засобу навантаження на вісь постійно змінюється, оскільки вантаж є сипучим і він нерівномірно розподіляється по причіпу, що і послужило невірному зважуванню, а як результат, - у довідці невірно зазначені показники навантаження. Інспектором не було враховано той факт, що ним здійснювалось перевезення вантажу «насіння соняшника», тобто вантажу, який є неподільним (тобто таким, що може переміщуватись всередині напівпричепу в залежності від дорожніх обставин (спуск з гори, гальмування, тощо).

Дані, зафіксовані у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.10.2018 року, він оскаржив до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року його позовні вимоги задоволено та визнано протиправними дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, скасовано Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.10.2018 № 0020965 та Розрахунок від 09.10.2018 № 0020965 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаратних транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідач у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує та просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об*єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2018 року інспектором взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській ДПП поліції Нагалюк І.С. винесено постанову серії НК №369363 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Встановлено, що 09.10.2018 року о 13 год. 00 хв. на автодорозі М-01 124 км позивач керував автомобілем марки DAF XF 510, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом WIELTON NS 34, номерний знак НОМЕР_2 , та перевозив вантаж (насіння соняха), при цьому навантаження на одиничну вісь складало 12400 т при допустимій масі 11 т без узгодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції, чим порушив вимоги п.п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Статтею 132-1 КУпАП України встановлюється відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли навантаження на одиночну вісь становить 11 т.

У такому разі згідно п. п. 4, 25 постанови КМУ від 18.01.2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Водночас, згідно п. 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок) контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 16 Порядку габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

При цьому згідно п.п. 3, 5-1 п. 2 Порядку габаритно-ваговий контроль, контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно п. 17 Порядку у разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю, за результатами чого водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку).

Відповідно до Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.10.2018року, зафіксовано масу транспортного засобу DAF XF 510, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом WIELTON NS 34, номерний знак НОМЕР_2 , навантаження на одиночну вісь становить 12400 кг, що є перевищенням навантаження на вісь на 1400 кг. (а.с.30).

Згідно п. 4 абз. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18 січня 2001 року № 30 допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та плати за проїзд.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що еквівалентно 320 кг на ось, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися.

З огляду на викладене, належним та допустимим доказом порушення водієм п. 22.5 ПДР є довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, в той час як відповідний погоджений дозвіл органів Національної поліції на проїзд великовагових т/з був відсутній, та наданого відповідачем відеозапису.

Відповідачем надана копія довідки про здійснення органом Укравтотрансбезпеки на пункті ГВК габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля за керуванням позивача, згідно якої навантаження на одну вісь автомобіля становить 12400 т замість 11 т.

Згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі №620/3592/18 адміністративний позов Стрілко Т.О. задоволено повністю. Визнано протиправними дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Чернігівській області та скасовано Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.09.2018 №0020965, скасовано розрахунок від 09.09.2018 №0020965 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами. Дана постанова набрала законної сили.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року виправлено описки в рішенні від 18.12.2018 стосовно зазначення дати Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунку №0020965 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, замість «09.09.2018» вірно «09.10.2018».

Судом встановлено, що 09.10.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Чернігівській області у пункті габаритно-вагового контролю авто дороги М-01 Київ-Чернігів-Н.Яриловичі-05 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF, модель ХF 105.510, реєстраційний номер НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричепом-самоскид-Е марки WIЕLТОN, модель NS 34, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вантаж: насіння соняшника насипом; водій - ОСОБА_1 .

За результатами проведеного контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.10.2018 № 0015485, чек від 09.10.2018 (час 13:07) та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015485, чек від 09.10.2018, яким зафіксовано осьове навантаження 7,1т/12,4т/6,65т/6,65т/6,55 т при нормативно допустимому 11т/11т/ 11т/11т/ фактичну повну масу транспортного засобу 39,35 т при нормативно допустимій 40 т.

За результатами повторної процедури габаритно-вагового контролю, що здійснювалась на тому ж самому ваговому обладнанні, були зафіксовані наступні показники - осьове навантаження 6,9т/10,8т/7,2т/7,0т/7,15 т при нормативно допустимому 11т/11т/ 11т/11т, а фактична повна маса транспортного засобу 39,05 т при нормативно допустимій 40 т (Чек від 09.10.2018 року, час 15:35).

Частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб*єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, висновок, встановлений рішенням суду, та вимоги вищевказаних норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що постанова підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач у своїй позовній заяві просив суд про відшкодування судових витрат у справі.

За визначенням ч.1 ст.132 КАСУ судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу, у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАСУ до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАСУ).

Враховуючи, що позивачем не підтверджено належними доказами понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн., то вони не підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст.245, 251, 252 КУаАП, ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №369363 від 09.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП у виді 510 грн. штрафу, - скасувати, і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копії судового рішення надіслати сторонам протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.