Справа № 1340/5189/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4074/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, ухвалене суддею Мричко Н.І. у м.Львові о 11:55, повний текст якого виготовлений 12 березня 2019 року, у справі №1340/5189/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецавтономбуд" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецавтономбуд" звернулося до суду із позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Львівській області, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 25.10.2018 № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 83861,00 грн та застосування штрафної санкції в сумі 20965,00 грн., що разом складає 104826,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що висновки податкового органу ґрунтуються виключно на підставі даних, що містяться в інформаційних системах відповідача та без врахування первинних документів, що підтверджують фактичне здійснення операцій позивача з ТзОВ "АК "Трудові ресурси". Крім того, контролюючим органом під час перевірки не прийняті до уваги надані позивачем первинні документи та інші матеріали, що відображають реальність господарських операцій та факт виконання робіт ТзОВ "АК "Трудові ресурси".

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року адміністративни позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 25.10.2018 № .

Рішення мотивоване тим, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами недобросовісної діяльності позивача. Посилання податкового органу на наявну зібрану податкову інформацію щодо ТзОВ "АК "Трудові ресурси" з аналізом його господарських взаємовідносин з третіми особами не береться до уваги, оскільки позивач не може відповідати за діяльність свого контрагента з іншими суб`єктами господарювання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачем - Головним управлінням ДФС у Львівській області оскаржено його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що фактично ТзОВ «Спецавтономбуд» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з ТзОВ «АК «Трудові ресурси» і складено первинні документи (акти здачі - приймання виконаних робіт) всупереч норм ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88. Оскільки, відсутній факт формування згідно з абз. 2 ст. 1 Закону № 996 відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва, тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абз. 5 ст. 1 Закону № 996, в основі якої має бути дійсний рух певного активу. Також, при перенесенні ТзОВ «Спецавтономбуд» інформації з неправомірно складеного первинного документа до облікових регістрів (оборотно-сальдова відомість та картка рахунку 631) порушено норми частини 5 ст. 9 Закону № 996, п. 1.2 Положення № 88, абз. 2 розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.99 за№ 893/4186.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем, зокрема зазначено, що доводи апеляційної скарги в цілому не дають підстав для висновку про неповне з`ясування Львівським окружним адміністративним судом обставин, що мають значення для даної справи, та щодо порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з 01.08.2016 ТзОВ "Спецавтономбуд" (, місцезнаходження юридичної особи: 79066, м. Львів, вул. Кавалерідзе, 16/66) відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість №185 є платником податку на додану вартість.

ГУ ДФС у Львівській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ "Спецавтономбуд" з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках із ТзОВ "АК "Трудові ресурси" () за березень 2018 року.

За результатами цієї перевірки контролюючим органом складено акт від 09.10.2018 №2473/13-01-14-12/40520152, встановлено порушення ТзОВ "Спецавтономбуд" пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість за березень 2018 року у сумі 83861,00 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 25.10.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість у сумі 83861,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 20965,00 грн, що разом складає 104826,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив його скасувати.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із пунктом 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (пункт 201.8. статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.3. статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, ТзОВ "Спецавтономбуд" уклав з ТзОВ "АК "Трудові ресурси" (підрядник) договори на виконання будівельних робіт №28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018.

Згідно договору № 28/02 від 28.02.2018 ТзОВ "Спецавтономбуд" доручив ТзОВ "АК "Трудові ресурси" виконати комплекс будівельно - монтажних робіт.

Підтвердженням виконання робіт згідно вказаного договору є копія податкової накладної №2 від 15.03.2018 на суму 176142,46 грн. (а.с. 41), зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 19.03.2018 № (т.1 а.с. 42).

Поряд з цим, підтвердженням фактичного здійснення будівельних робіт згідно вищевказаного договору є копія довідки про вартість будівельних робіт та витрат за березень 2018 від 15.03.2018 за формою № КБ - 3, копія акта приймання виконаний будівельних робіт за березень 2018 від 15.03.2018 за формою № КБ - 2, копія платіжного доручення № 734 від 15.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПТ "Кредобанк" за 15.03.2018.

Також підтвердженням реального виконання господарських операцій за договором № 28/02 від 28.02.2018 є копія договору підряду № 28-12-17 від 28.12.2017, згідно якого ТзОВ "Спецавтономбуд" на замовлення ПП "Каптрансбуд" зобов`язався виконати будівельні роботи з будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Карманського, 21 (арк. справи 47-53). На виконання умов вказаного договору підряду ПП "Каптрансбуд" провів часткову оплату на користь позивача, що підтверджується банківською випискою за 28.02.2018 (арк. справи 54-59). Крім того, у матеріалах справи також наявні копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2018 року від 31.07.2018 за формою № КБ - 3 та акта приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 від 31.07.2018 № 1 за формою КБ - 2.

Відповідно до договору № 02/03 від 02.03.2018 ТзОВ "Спецавтономбуд" доручив ТзОВ "АК "Трудові ресурси" виконати комплекс будівельно - монтажних робіт.

Підтвердженням виконання робіт згідно вказаного договору є копії податкової накладної № 1 від 27.03.2018 на суму 120000,00 грн. (т.1 а.с. 95-96), зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 28.03.2018 № (т.1 а.с. 97), податкової накладної № 1 від 28.03.2018 на суму 140000,00 грн. (а.с. 98-99), зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 02.04.2018 № (т.1 а.с. 100).

Поряд з цим, підтвердженням фактичного здійснення будівельних робіт згідно вищевказаного договору є копії довідок про вартість будівельних робіт та витрат за березень 2018 від 27.03.2018 та від 28.03.2018 за формою № КБ - 3, копії актів приймання виконаний будівельних робіт за березень 2018 від 27.03.2018 та від 28.03.2018 за формою № КБ - 2, копії платіжних доручень № 801 від 27.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ "Кредобанк" за 27.03.2018 та № 800 від 28.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ "Кредобанк" за 28.03.2018.

Згідно договору № 25/03 від 25.03.2018 ТзОВ "Спецавтономбуд" доручив ТзОВ "АК "Трудові ресурси" виконати комплекс будівельно - монтажних робіт.

Підтвердженням виконання робіт згідно вказаного договору є копія податкової накладної № 5 від 28.03.2018 на суму 67020,40 грн, зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно квитанції від 10.04.2018 № (т.1 а.с.119, 120).

Поряд з цим, підтвердженням фактичного здійснення будівельних робіт згідно з вказаним вище договором є копії довідки про вартість будівельних робіт та витрат за березень 2018 від 28.03.2018 за формою № КБ - 3 та акта приймання виконаний будівельних робіт за березень 2018 від 28.03.2018 за формою № КБ - 2, копії платіжних доручень № 802 від 28.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ "Кредобанк" за 28.03.2018 та № 803 від 28.03.2018, що підтверджується банківською випискою по рахунку в ПАТ "Кредобанк" за 28.03.2018.

Крім цього, підтвердженням факту виконання господарських операцій за договором №25/03 від 25.03.2018 є копія договору про виконання підрядних робіт № 59ПР/17 від 06.12.2017 (а.с. 125-131) та копія специфікації № 3 від 29.01.2018, згідно яких ТзОВ "Спецавтономбуд" на замовлення з ТзОВ "Радехівський цукор" зобов`язався виконати підрядні роботи.

Умови вказаного договору передбачали право позивача залучати до виконання робіт інших осіб (субпідрядників). На виконання умов вказаного договору Позивач надав банківські виписки за 25.01.2018 (т.1 а.с.133) та за 03.04.2018 (т.1 а.с. 134-136). Крім того, підтвердженням виконання умов вказаного договору є копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2018 року від 30.03.2018 за формою № КБ - 3 та акту приймання виконаних будівельних робіт за березень 2018 від 30.03.2018 за формою КБ - 2.

Також встановлено, що ТзОВ "Аутстафінгова компанія "Трудові ресурси" (, місцезнаходження юридичної особи: 79053, м.Львів, вул. Боткіна, 36Г) згідно ліцензії Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 12.07.2017 № 29-Л провадить господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із середніми наслідками (СС2), а саме виконує будівельні роботи загального призначення та будівельні об`єкти інженерної інфраструктури, зокрема, монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання (т.1 а.с.142-143).

Наявні у матеріалах справи докази (договори, податкові накладні, платіжні доручення, виписки з рахунків, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних робіт, тощо) підтверджують фактичне здійснення господарських операцій позивачем з контрагентом ТзОВ "АК "Трудові ресурси" згідно договорів № 28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018.

Також, за фактом виконання будівельних робіт ТзОВ "АК "Трудові ресурси" виписало податкові накладні, які були належним чином зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. На підставі цих податкових накладних позивач відніс відповідні суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Відносно покликань контролюючого органу на безпідставне документальне оформлення взаємовідносин позивача з ТзОВ "АК "Трудові ресурси", слід зазначити наступне.

З матеріалів справи видно, що податковим органом під час перевірки не було прийнято до уваги надані позивачем перинні документи та інші матеріали, що відображають реальність господарської операції та факт виконання робіт ТзОВ "АК "Трудові ресурси" за договорами про виконання будівельних робіт № 28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018, укладених між Позивачам та ТзОВ "АК "Трудові ресурси".

Здійснивши дослідження долучених до матеріалів справи доказів, в тому числі вищевказаних первинних документів, колегія суддів прийшла до переконання про належність та допустимість доказів, наданих позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з ТзОВ "АК "Трудові ресурси".

Крім цього слід вказати, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту та не може ґрунтуватися виключно на податковій інформації, отриманої від податкових органів стосовно контрагента позивача.

Позивач не несе відповідальності за невідповідність інформації щодо кількості працюючих у контрагента осіб. Формування суб`єктом господарювання податкового кредиту з податку на додану вартість та віднесення сум до складу валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання.

Аналогічна позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 25.04.2018 у справі № 826/16435/16.

Таким чином, ТзОВ "Спецавтономбуд" підтвердив належними та допустимими доказами факт реального здійснення господарських операцій з ТзОВ "АК "Трудові ресурси", а відтак правомірність формування податкового кредиту.

Стосовно правовідносин контрагента позивача з третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносин слід вказати, що такі самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його контрагентом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 2а - 1256/12/1370).

Враховуючи вищезаначене апеляційний суд вважає, що доводи контролюючого органу про нереальність господарських операцій згідно договорів на виконання будівельних робіт № 28/02 від 28.02.2018, № 02/03 від 02.03.2018 та № 25/03 від 25.03.2018, укладених позивачем з ТзОВ "АК "Трудові ресурси" та завищення податкового кредиту за березень 2018 року ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 № є протиправним та підлягає безумовному скасуванню, а заявлені позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у справі №1340/5189/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 27.05.2019.