Справа № 824/571/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 травня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/571/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження №17 від 05 липня 1993 року, складений виконавчим комітетом Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області на ім`я ОСОБА_2 , а саме імені " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Новоселицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області внести зміни до актового запису про народження №17 від 05 липня 1993 року, складений виконавчим комітетом Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області на ім`я ОСОБА_2 , а саме зобов`язати змінити ім`я "ОСОБА_2" на ім`я "ОСОБА_1".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши вказану позовну заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з доданих до позову матеріалів, ОСОБА_1 зверталась до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявою про внесення змін до актового запису про народження №17 від 05 липня 1993 року, складеного виконавчим комітетом Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області на ім`я гр. ОСОБА_1 , зокрема: виправити ім`я з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 ».

Однак, Висновком Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 18 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження №17 від 05 липня 1993 року.

Посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року №2398-VI (далі - Закон №2398-VI), Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року №55/18793 (далі - Правила №96/5), ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з даним позовом. При цьому у позовній заяві вказувала, що вона має право на виправлення помилкового запису свого імені в актовому записі про своє народження і на момент звернення до суду з цим позовом іншого, крім судового, порядку внести відповідні відомості до актового запису не передбачено.

Так, частиною першою статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини другої указаної статті актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону №2398-VI.

Частинами першою - третьою статті 9 Закону №2398-VI передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно пункту 1.1 розділу І Правил №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до підпункту 2.13.1 пункту 2.13. розділу ІІ Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

При цьому підпунктом 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил №96/5, на який міститься посилання у позові, визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно ж підпункту 2.16.7 пункту 2.16 розділу ІІ Правил №96/5, на який також здійснюється посилання у позові, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Вказане посилання в сукупності із твердженнями ОСОБА_1 щодо неправильності запису про її ім`я в акті цивільного стану про народження та вимога зобов`язати відповідача внести до нього зміни, свідчить, що позивач має намір отримати рішення суду про внесення змін в актовий запис цивільного стану про народження щодо її імені. А після винесення такого судового рішення й виникла б підстава для внесення компетентним органом змін.

Проаналізувавши зміст позовної заяви та вимоги позивача, суд приходить до висновку, що позивач звернулась до суду з даним позовом з метою захисту права на забезпечення органом державної влади її особистого немайнового права (частина перша стаття 273 Цивільного кодексу України), а саме: на відображення у актовому записі про народження достовірної інформації про її ім`я. Вимоги ж позивача, по суті, зводяться до встановлення судом факту реального її імені, тобто встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та, у зв`язку з цим, до зобов`язання уповноважений державний орган внести зміни до актового запису про народження.

Однак, адміністративний суд позбавлений повноважень встановлювати юридичні факти та зобов`язувати орган реєстрації актів цивільного стану вносити зміни, доповнення або виправлення, які фактично змінюють або встановлюють інші особисті назви, імена, ніж ті, що вказані у актових записах, оскільки не встановлює юридичні факти.

Разом із цим варто зазначити, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.

Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема, як в даному випадку, і факт реального імені позивача.

Указану вище правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 та від 23 січня 2019 року у справі №807/45/17.

Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Подана ОСОБА_1 позовна заява не містить доводів за частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо неправомірності висновку Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, яким відмовлено у внесенні змін в актовий запис про народження, та відповідно, позивач не оскаржує такий висновок.

Враховуючи викладене та беручи до уваги наведену вище правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що спір у цій справі не має ознак публічно-правового та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Частиною шостою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві та належать до юрисдикції місцевих загальних судів.

Згідно пункту 6 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відтак, дані спірні правовідносини мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що згідно пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки у відкритті провадження у даній справі відмовлено, то у разі звернення з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за даний позов згідно квитанції №0.0..1 від 21 травня 2019 року у розмірі 769,00 грн, такий буде повернено позивачу.

Керуючись статтями 170, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачу право на звернення з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

3. Роз`яснити, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Лелюк О.П.