Справа № 826/10265/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2019 року № 826/10265/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Голден Газ»
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
провизнання протиправною та скасування постанови №З-0804/6-10/10-58/0804/09/02 від 08.04.2016 року

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» (далі по тексту - ТОВ «Голден Газ», позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (надалі також - Департамент ДАБІ у Київській області) з вимогами: Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 1 240 200,00 грн за №З-0804/6-10/10-58/0804/09/02 від 08.04.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що покладений в основу оскаржуваної постанови висновки Департаменту ДАБІ у Київській області в Акті перевірки є безпідставними, а рішення, прийняті за результатами такої перевірки - незаконними. При цьому, позивач наголошує, що під час перевірки не був присутній уповноважений представник ТОВ «Голден Газ», що виключає можливість проведення перевірки.

Ухвалою суду від 12.07.2016 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в якості третьої особи без самостійних вимог і призначено справу до судового розгляду.

В своїх запереченнях проти позову представник Департаменту ДАБІ у Київській області стверджує про правомірність закріплених в Акті перевірки висновків, що зроблені на підставі встановлених під час її проведення обставин та які узгоджуються з нормами законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини. У зв`язку з наведеним представник стверджує про відсутність підстав для скасування законної постанови.

Протокольною ухвалою суду, проголошеною у судовому засіданні 28.09.2016 року відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Також, ухвалою суду від 28.09.2016 року здійснено заміну первинного відповідача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області належним відповідачем - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (далі по тексту - Держархбудінспекція, відповідач); виключено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В своїх додаткових поясненнях від 25.01.2017 року представник позивача вказує на помилковість доводів Департаменту ДАБІ у Київській області, які, на переконання представника позивача, не узгоджуються з нормами чинного на день виникнення спірних правовідносин законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2016 року відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл від 10.10.2017 року №6328 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2017 року визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/10265/16 та вказану справу 17.10.2017 року передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2017 року справу прийнято до провадження та призначено попереднє судове засідання.

Разом з тим, 15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України), визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Згідно п.10 ч.1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16.01.2018 року судом постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду

При вирішенні питання щодо складу суду, яким має розглядатись дана справа, судом враховано наступне.

Згідно частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено статтею 32 КАС України, усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Відповідно до статті 33 КАС України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до частини другої статті 33 КАС України будь-яку справу, що відноситься до юрисдикції суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Статтею 35 КАС України встановлено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (стаття 242).

Враховуючи, що згідно ухвали суду від 21.11.2017 року відбулася зміна складу суду, що має наслідком розгляд справи спочатку, відсутність визначення складу колегії суддів, а також з метою дотримання статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд справи одноособово, про що складено відповідний протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2018 року.

02.04.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому уповноважений представник Держархбудінспекції просить відмовити у задоволені позову та наполягає на відповідності оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства. Позиція відповідача мотивована, зокрема, положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року №1104, а також Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №923, що втратив чинність у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, заяв/клопотань до суду не направляв, причини неявки не повідомив.

За наявності в матеріалах адміністративної справи письмово викладеної позиції відповідача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду даної справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, суд, на підставі письмової заяви останнього, ухвалив про здійснення розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позиціями сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

На підставі звернення виконавчого комітету Броварської міської ради №10/10-0902/22 від 09.02.2016 року (т.1 а.с.100-101), направлення №221.16/03 від 09.02.2016 року (т.1 а.с.102) Департаментом ДАБІ у Київській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Голден Газ», а саме: будівництво та експлуатація АГЗП по вул. Київська, 1-а в м. Бровари Київської області.

За результатами проведеної перевірки Департаментом ДАБІ у Київській області складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.03.2016 року (т.1 а.с.103-104) та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.03.2016 року №3-Л-З-3003/2 (т.2 а.с.60).

Зазначеними актом були встановлені наступні порушення:

1) ТОВ «Голден Газ» без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети, побудовано автомобільний газозаправний пункт (АГЗП), що порушує вимоги статей 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.28 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

2) зазначений АГПЗ експлуатується (використовується) ТОВ «Голден Газ» без прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку, чим порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів»;

3) на відстані 6,0 м від АГПЗ побудована діюча АЗС, чим не витримано необхідну вільну від забудови смугу шириною 10 м, передбачену ДБН В.2.2-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні межі та споруди Газопостачання», п.2.5.3 Наказу «Про затвердження інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» №376 від 06.12.2005 року;

4) згідно з державним актом на право постійного користування землею І -КВ №000162, зареєстрованого за №114, земельна ділянка площею 0,786 га, цільове призначення для обслуговування існуючих споруд, знаходиться в користуванні у Броварського спортивно-технічного клубу ТСОУ. Згідно договору оренди №17-15 від 07.07.2015 року, між орендарем та ТОВ «Голден Газ» укладено договір оренди майданчика, площею 152 м2, для організації АГПЗ, не зареєстрований в установленому законодавством порядку. Об`єкт належить до V категорії складності.

На підставі Акта перевірки було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №3-Л-З-3003/2 від 30.03.2016 року (т.2 а.с.60).

В подальшому, на підставі матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: акта перевірки від 30.03.2016 року, приписів №С-3003/2 і №С-3003/2 та протоколу №3-Л-З-3003/2 Департаментом ДАБІ у Київській області прийнято постанову від 08.04.2016 року за №З-0804/6-10/10-59/0804/09/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якої до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 1 240 200,00 грн (т.2 а.с.62).

Вважаючи неправомірною постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку встановленим у справі обставинам з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд зважає на наступне.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Положеннями абзаців 1, 2 частини першої статті 41 Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 4 абзацу 6 частини першої статті 41 Закону підставами для проведення позапланової перевірки є перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 3 частини третьої статті 41 вказаного Закону передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

При цьому на одному об`єкті будівництва, який є предметом державного архітектурно-будівельного контролю, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складання протоколів про вчинення правопорушень та накладення штрафів можуть стосуватися кількох суб`єктів містобудування.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

З наведеного випливає наявність у посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю повноважень: видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт; проводити позапланові перевірки з питань виконання суб`єктом містобудування вимог таких приписів.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

При цьому згідно частини дев`ятої статті 2 вказаного Закону дії, передбачені частинами першою - восьмою цієї статті, вчинені суб`єктами містобудування, яких протягом року було піддано стягненню за такі самі порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу, визначеного у відповідному абзаці цієї статті, у подвійному розмірі.

Разом з тим, суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідальність за невиконання припису можлива виключно у тому випадку, коли такий припис виданий у відповідності до вимог чинного законодавства, чинний та не скасований в установленому порядку.

Водночас, судом встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №826/10268/16 визнано протиправним та скасовано припис від 30.03.2016 року №С-3003/2 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79377687). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 року у справі №826/10264/16 визнано протиправним та скасовано припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 30.03.2016 року №С-3003/4 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/76001587).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Практика Європейського суду з прав людини, викладена, зокрема, у рішеннях по справах ««Совтрансавто Холдінг» проти України» та ««Україна-Тюмень» проти України», засвідчує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Отже, викладені у наведених постановах адміністративних судів висновки в обов`язковому порядку повинні братися до уваги при вирішенні даного спору.

З урахуванням наведеного, оскільки рішеннями суду, які набрали законної сили, скасовано, приписи від 30.03.2016 року №С-3003/2 та №С-3003/4, за невиконання яких Департаментом ДАБІ у Київській області на позивача було накладено штрафні санкції оскаржуваною постановою, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №З-0804/6-10/10-58/0804/09/02 від 08.04.2016 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Так, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Голден Газ» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №З-0804/6-10/10-58/0804/09/02 від 08.04.2016 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Газ» (, адреса: 02166, м. Київ, проспект Лісний, 35, кв.88) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 18 603 (вісімнадцять тисяч шістсот три) гривні 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська