Справа № 2а-4861/10/2370
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4861/10/2370

30.11.2010 р. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Паламар П.Г.,

при секретарі Поштаренко О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю, представника відповідача Голубчика І.В. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Черкаській області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 21.09.2010 року № -0138, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Черкаській області (далі відповідач) про визнання нечинним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 21.09.2010 року № -0138.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами виїзної позапланової перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами складено акт від 25.08.2010 року № 0148/32-2/.

21.09.2010 року відповідачем за порушення вимог ч.6 ст.15-3 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95) прийняте рішення фінансових санкцій, передбачених абз. 9,14 ч.2 ст.17 Закону № 481/95 у вигляді штрафу у розмірі 7800 грн.

Вказане рішення є безпідставним, тому що ч. 6 ст. 15-3 Закону № 481/95 визначено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців позивач має право займатися, зокрема, таким видом діяльності: 55.40.0 діяльність барів. Відповідно до роз`яснень Міністерства фінансів бар є підприємством громадського харчування.

Частина 1 ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.03.2003 року № 755-ІV визначає, що якщо відомості , які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Діяльність у сфері громадського харчування позивач здійснював на підставі дозволу на відкриття торгівельної точки від 15.11.2002 року № 64, погодження Золотоніської СЕС від 13.04.2005 року № 08/3-554 на право торгівлі харчовими продуктами в асортименті: алкогольні напої, в т.ч. на розлив у посуд одноразового використання, торгового патенту від 26.11.2009 року на здійснення роздрібної торгівлі та громадського харчування, ліцензії від 11.12.2009 року на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями вітчизняного і імпортного виробництва з правом торгівлі на розлив.

За таких обставин позивач вважає, що він не порушував вимог Закону № 481/95, а тому рішення прийняте відповідачем безпідставно.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю.

Відповідач надав до суду письмове заперечення, в якому спростовував доводи позивача та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивач здійснювала господарську діяльність з порушенням вимог ч. 6 ст. 15-3 Закону № 481/95, здійснюючи продаж алкогольних напоїв розлив у магазині, тоді як відповідно до вказаної норми закону продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Він вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій прийнято відповідно до вимог закону.

Крім того, представник відповідача зазначив, що рішення про застосування фінансової санкції винесене не лише за реалізацію алкогольних напоїв на розлив з порушенням вимог ч. 6 ст. 15-3 Закону № 481/95, але і за порушення вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 18-92 „Про акцизний збір при роздрібній торгівлі цигарками за цінами вищими від ціни встановленої виробником.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, заперечення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 зареєстрована виконавчим комітетом Золотоніської міської ради як фізична особа підприємець ІНФОРМАЦІЯ_1 , код 9.

Відповідно до рішення комісії з питань розвитку підприємництва (протокол № 20 від 31.10.2002 року) виконавчим комітетом Золотоніської міської ради15.11.2002 року видано дозвіл № 64 на відкриття торгівельної точки на право займатися роздрібною торгівлею продовольчою групою товарів з правом роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами магазину по АДРЕСА_1 .

Золотоніською районною санітарно-епідеміологічною станцією 13.04.2005 року надано погодження на право торгівлі харчовими продуктами в асортименті: алкогольні напої, в т.ч. на розлив у посуд одноразового використання ... магазин „Славутич по вул. Шевченка, 50 ОСОБА_5 .

Золотоніською ОДПІ видано торговий патент серії ТПБ № 849150 на право здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі та громадського харчування з 01.12.2009 року до 30.11.2010 року

Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Черкаській області 14.12.2009 року видано позивачу ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями вітчизняного та імпортного виробництва в магазині з правом торгівлі на розлив з терміном дії з 14.12.2009 по 13.12.2010 року.

Судом встановлено, що посадовими особами РУ Департаменту CAT ДПА України у Черкаській області 21.08.2010 року проведено перевірку господарської одиниці магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_6 .

Перевіркою встановлено факт реалізації 200 грам горілки „Златогор Чиста сльоза в одноразовий посуд по 100 грам в кожен за ціною 5,50 грн. на загальну суму 11,00 грн. Розрахункову операцію проведено через реєстратор розрахункових операцій MINI 500.02 ME заводський номер НОМЕР_1 та видано відповідний розрахунковий документ (чек) № 2890 від 21.08.2010 року. Також в ході проведення перевірки встановлено, що в даному магазині здійснювалась роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін встановлених їх виробниками, а саме: продаж однієї пачки сигарет „Бонд за ціною 12,50 грн. (контрольна стрічка від 04.08.2010року: розрахунковий документ № 2483 від 04.08.2010 року) та однієї пачки сигарет „Мальборо по ціні 9,50 грн. (контрольна стрічка від 23.07.2010 року: розрахунковий документ № 2199 від 23.07.2010 року).

За результатами перевірки складено акт № 0148/32-2/ від 25.08.2010 року.

У зв`язку з відмовою підписувати акт перевірки та отримувати його копію, копія акта перевірки направлена фізичній особі - підприємцю Іщенко Полях В. В. рекомендованим листом 25.08.2010 року.

На підставі акту перевірки 21.08.2010 року та рішення комісії регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Черкаській області по розгляду справ про застосування фінансових санкцій від 21.09.2010 року винесене рішення про застосування фінансових санкцій № -0138 від 21.09.2010 року, яким відповідно до абзаців 9, 14 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95 до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 7800 грн.

Правові відносини у сфері роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами регулюються Законом України № 481/95-ВР та „Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854.

Відповідно до ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, п. 22 „Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів. Продаж вин столових здійснюється без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням книжок та книг обліку розрахункових операцій.

Статтею 3 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності від 23.03.1996 року № 99/96-ВР визначено, що патентуванню підлягає торгівельна діяльність, в тому числі діяльність у торговельно-виробничій сфері (громадське харчування) за готівкові кошти. Отже, торговий патент - засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності займатися тим видом торгівельної діяльності, який зазначено в патенті. У відповідача у торговому патенті від 25.07.2007 року № 024143 зазначено «роздрібна торгівля», що не надає права здійснювати реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу підприємства громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до п. 1.5 „Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства затверджених наказом Міністерства економіки та питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року № 219, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 року за № 80/6968 (далі Правила) заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). Вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України. Суб`єкти підприємницької діяльності у сфері ресторанного господарства для заняття торговельною діяльністю можуть мати також дрібнороздрібну торговельну мережу.

Згідно п.1.4. Правил суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб`єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

В дозволі на відкриття торгівельної точки від 15.11.2002 року, виданого виконавчим комітетом Золотоніської міської ради, зазначена спеціалізація: роздрібна торгівля продовольчою групою товарів з правом торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, вид торгівельної точки - магазин. А отже, у дозволі відсутні будь-які дані про розміщення об`єкта ресторанного господарства громадського харчування за адресою АДРЕСА_1 .

Суд критично оцінює пояснення позивача про те, що вона зверталась до виконавчого комітету Золотоніської міської ради із заявою про надання дозволу на розміщення об`єкту громадського харчування бару у магазині по вул. Шевченка, 50 А, але їй пояснили, що такий дозвіл отримувати не потрібно.

Позивач не надала суду доказів звернення до виконавчого комітету Золотоніської міської ради з вищевказаною заявою.

Крім того, відповідач надав суду копії заяв позивача про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на 2007, 2008, 2009, та 2010 роки, у яких відсутні прохання про видачу ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними виробами на розлив.

Також, відповідач надав суду копію ліцензії серії АГ № 166340 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями виданої фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , яка за його твердженням була зроблена під час її видачі позивачу.

Оглядом вказаного документу встановлено, що на ньому відсутній запис „з правом торгівлі на розлив.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 89, 94, 159 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Черкаській області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 21.09.2010 року № -0138 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя П.Г. Паламар