Справа № 513/662/15-а
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/662/15-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Саратського районного суду Одеської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, в якому просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області щодо непроведення перерахунку її пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 01 січня 2013 року у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03 про заробітну плату;

- зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 01 січня 2013 року, у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03 - 3661,73 гривень та виплатити їй з 01 січня 2013 року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 29 жовтня 2008 року відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу» їй, як матері інваліда з дитинства, було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку. Позивач зазначила, що відповідно до довідки про її заробітну плату від 29.05.2015 року №1637/03, розмір її заробітної плати на посаді головного спеціаліста по роботі з персоналом Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з 01.01.2013 року для перерахунку пенсії становить 3661,73 грн. Однак, зазначає ОСОБА_1 , відповідачем в порушення ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ «Про державну службу», в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не було проведено перерахунок пенсії.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07.07.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, в частині позовних вимог за період 01 січня 2013 року по 28 листопада 2014 року - залишити без розгляду.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року позов задоволено та визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 закону України Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 29 листопада 2014 року, у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03 про заробітну плату та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 29 листопада 2014 року, у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, зазначеної у довідці Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03, а саме 3661 (три тисячі шістсот шістдесят одна) гривня 73 копійки, а також виплатити ОСОБА_1 недоотриману з 29 листопада 2014 року пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

24 вересня 2015року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року - задоволено частково, постанову Саратського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії - змінено, викладено її резолютивну частину в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» з 02.06.2015 року на підставі довідки Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29.05.2015 року № 1637/03.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» з 02.06.2015 року у розмірі 88% відсотків від суми її заробітної плати зазначеній у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29.05.2015 року № 1637/03. В задоволенні решти позовних вимог відмовити». В іншій частині постанову Саратського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року залишено без змін».

Постановою Верховного Суду від 31.10.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Саратського районного суду Одеської області від 07.07.2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 року у даній справі скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Скасовуючи постанову Саратського районного суду Одеської області від 07.07.2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 року у даній справі, Верховний суд, зокрема, зазначив, що судами не встановлено чи було припинено виплату пенсії на час роботи позивача на державній службі за яким видом перерахунку звернулась позивач до відповідача 02.06.2015 р. та чи волевиявлення позивача було спрямоване на перерахунок чи на відновлення виплати пенсії. Також вирішуючи справу суди не встановили чи зверталась позивач у встановленому законом порядку до відповідача із заявою про перерахунок на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» раніше призначеної їй пенсії.

07.12.2018 року з Верховного Суду до Саратського районного суду Одеської області надійшла на новий розгляд адміністративна справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області 10.12.2018 року справу передано до Одеського окружного адміністративного суду.

26.12.2018 року справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року судом прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.01.2019 року (вх. №3246/19) від представника Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.117-120), в якому відповідач зазначає, що Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області заперечує проти адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки вважає їх вимоги необґрунтованими та незаконними з огляду на наступне.

Так, у відзиві зазначено, що 29.10.2008 року відповідач за заявою ОСОБА_1 було призначено їй дострокову пенсію за віком у розмірі 88 відсотків в порядку та на умовах, передбачених ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», як матері інваліда з дитинства. 29.05.2015 року за наказом Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29.05.2015 року №10-ос ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста по роботі з персоналом Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області за власним бажання у зв`язку із виходом на пенсію з присвоєнням 12 рангу державної служби.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що 02.06.2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області із заявою про проведення перерахунку їй пенсії у зв`язку із звільненням з роботи та 04.06.2015 року ОСОБА_1 було здійснено відповідний перерахунок.

З посиланням на положення ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», п.5 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зазначає, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, про що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було повідомлено начальників управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах листом від 29.05.2015 року №1204/04.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.03.2019 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні 15.04.2019 року, судом в порядку ст.52 КАС України замінено відповідача Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на правонаступника Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

15.04.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено страву до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 15.05.2019 року учасники справи не прибули про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом становлень наступне.

Русляченко Галина Григорівна, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі протоколу від 04.11.2008р. № 454 призначено пенсію, як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку, зі зниженням пенсійного віку, у розмірі 88% її заробітної плати. Стаж державної служби на час призначення пенсії складав 18 років 05 місяців 20 днів.

Судом встановлено, що 29.05.2015 року на підставі наказу УПФУ в Саратському районі Одеської області № 19-ос ОСОБА_1 звільнена з посади головного спеціаліста по роботі з персоналом УПФУ в Саратському районі Одеської області за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до статті 38 КЗпП, про що у її трудову книжку серії НОМЕР_1 зроблено запис №28 (а.с.8).

Згідно довідки 29.09.2015 року №1637/03 УПФУ в Саратському районі Одеської області, виданої ОСОБА_1 , її заробітна плата на посаді головного спеціаліста по роботі з персоналом УПФУ в Саратському районі Одеської області, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з 01 січня 2013 року становить 3661,73 грн. (а.с.9).

02.06.2015 року позивач звернулась до Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням з роботи (із зазначенням підстав для перерахунку «працевлаштування-звільнення» )(а.с.30).

Таким чином, позивачем подано до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії із зазначенням підстав для перерахунку «працевлаштування-звільнення».

Вказана заява прийнята 02.06.2015 року і зареєстрована за №1267-573-738 та до неї було додано: копію трудової книжки, довідка про заробітну плату та документ про стаж (а.с.31 зворотній бік).

Судом встановлено, що на підставі протоколу від 04.06.2015 року № 454 позивачу здійснено перерахунок пенсії, як державному службовцю, яка не працює з 29.05.2015 року у розмірі 88% її заробітної плати. Стаж державної служби на час призначення пенсії складав 18 років 05 місяців 20 днів (а.с.28).У графі: «вид перерахунку» вказаного протоколу зазначено: «перерахунок працевлаштування/звільнення».

09.06.2015р. УПФУ в Саратському районі Одеської області на адресу позивача у відповідь на звернення ОСОБА_1 про припинення виплати пенсії за віком як державному службовцю складено лист № 18/Р-01, в якому зазначено, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015р. у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та інших законів у зв`язку із чим, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с.20).

У вказаному листі також зазначено, що розмір пенсії позивача складає 88% від заробітної плати 1961,90 грн.

Вважаючи бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області щодо непроведення перерахунку її пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 01 січня 2013 року у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03 про заробітну плату протиправною, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Зважаючи на дату видачі довідки № 1637/03 та зміст позовної заяви та вищевказаної позовної вимоги, суд в рамках даної адміністративної справи, перевіряє наявність у позивача підстав для перерахунку її пенсії на підставі вказаної довідки, яка, як вбачається з матеріалів справи, була подана до Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області разом із заявою про перерахунок пенсії від 02.06.2015 року.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (чинного та в редакції на момент призначення позивачу пенсії) На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

За правилами ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (чинного та в редакції на момент звернення позивача за перерахунком пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» (з послідуючими змінами і доповненнями).

Відповідно до п. 4 вищезазначеної Постанови, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV ( 432-15 ) «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» ( 3723-12 ), визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

- премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим - п`ятим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» ( 400/97-ВР) нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція була неодноразово висловлена Верховним судом України, зокрема, в постановах № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, № 21-97а13 від 28.05.2013 року, № 21-350а13 від 06.11.2013 року, № 21-3а14 від 04.03.2014 року, № 21-314а14 від 16.09.2014 року, Верховний Судом, зокрема, в постанові від 14.09.2018 року 415/3028/16.

Постановою Кабінету Міністрів України № 482 від 20.05.2009 року «Про деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету» встановлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

З наданої позивачем до відповідача для перерахунку пенсії довідки УПФУ у Саратському районі Одеської області від 29.05.2015 року № 1637/03 вбачається, що посадовий оклад позивача складає 1147 грн., що відповідає мінімальній заробітній платі установленій станом на 01.01.2013 року Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік», яка, в свою чергу, більше ніж у 2012 році.

Таким чином, враховуючи, що в зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати було збільшено оклад позивача, з якого останній була призначена пенсія, та приймаючи до уваги положення постанови Кабінету Міністрів України № 482 від 20.05.2009 року та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», суд вважає, що у позивача були наявні підстави для перерахунку пенсії, призначеної їй, як державному службовцю, з розрахунку заробітної плати у сумі 3661,73 грн., згідно поданої позивачем довідки від 29.05.2015 року № 1637/03.

02 березня 2015 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 -VIII від 02 березня 2015 року, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року.

Вказаним Законом ст. 37 Закону України «Про державну службу» було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Так, відповідно положень п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України

Водночас, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, колегія суддів вважає, що положення п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону № 213 від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим, державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім цього, в тексті вказаного Закону чітко визначено «з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України».

Зважаючи на вищевикладене, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що пенсії в порядку та умовах, визначених на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 з 01.06.2015 року не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву зазначає, що 02.06.2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області із заявою про проведення перерахунку їй пенсії у зв`язку із звільненням з роботи та 04.06.2015 року ОСОБА_1 було здійснено відповідний перерахунок.

В той же час, судом встановлено, що 04.06.2015 року при перерахунку пенсії ОСОБА_1 Управлінням не було враховано довідку від 29.05.2015 року №1637/03, видану УПФУ в Саратському районі Одеської області ОСОБА_1 , яку позивачем було подано разом із заявою про перерахунок від 02.06.2015 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача за результатами розгляду її заяви від 02.06.2015 року Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області повинно було врахувати враховано довідку від 29.05.2015 року №1637/03.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Отже, судом встановлено, що Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 01 червня 2015 року, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03 про заробітну плату.

Водночас, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії), особи, яким призначається пенсія за цим Законом не мають право на її обчислення з розрахунку 90% відсотків суми заробітної плати, відповідно позивач має право на перерахунок пенсії враховуючи відомості довідки УПФУ в Саратському районі Одеської області від 29.05.2015 року виходячи з процентної ставки, яка була встановлена на момент призначення їй пенсії, тобто 88%.

При вирішення даної позовної заяви суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

При новому розгляді даної адміністративної справи позивачем не було подано відповідної заяви про зміну позовних вимог.

Таким чином, судом не враховуються доводи, наведені позивачем у касаційній скарзі щодо підстав звернення до суду, оскільки при первинному зверненні до суду із позовною заявою та при новому розгляді даної адміністративної справи вони не були зазначені.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом:

- визнання протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 01 червня 2015 року, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03 про заробітну плату;

- зобов`язання Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» з 01.06.2015 року у розмірі 88% відсотків від суми її заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29.05.2015 року № 1637/03.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за подачу даної позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи Саратським районним судом Одеської області та Одеським апеляційним адміністративним судом питання щодо вказаних судових витрат позивача не вирішувалось.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення немайнових позовних вимог позивача, судові витрати ОСОБА_1 у розмірі 73,08 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 01 червня 2015 року, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29 травня 2015 року № 1637/03 про заробітну плату протиправною.

Зобов`язати Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» з 01.06.2015 року у розмірі 88% відсотків від суми її заробітної плати, зазначеної у довідці Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 29.05.2015 року № 1637/03.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (місцезнаходження: вул.Чкалова, 17/25, смт.Сарата, 68000; ). за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .; Р.Н ОСОБА_2 О ОСОБА_2 К ОСОБА_2 П ОСОБА_2 П ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три грн. 08 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .; Р.Н ОСОБА_2 О ОСОБА_2 К ОСОБА_2 П ОСОБА_2 П. );

Відповідач Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (місцезнаходження: вул.Чкалова, 17/25, смт.Сарата, 68000; ).

Суддя С.М. Корой

.