Справа № 826/8962/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8962/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « ДМ КАПІТАЛ»

на рішення Окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року

у справі №826/8962/18 (розглянуту у відкритому судовому засіданні)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ДМ КАПІТАЛ»

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 012151406,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДМ Капітал" в червні 2018 року звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило:

визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.03.2018 №.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що ним було продано цінні папери за справедливою вартістю, а посилання відповідача на існування іншої ціни операції не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки ринок цінних паперів не є дилерським, а позивачем було реалізовано цінні папери на підставі звіту про оцінку. Також позивач посилається на висновок експерта.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та неповного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для справи, що є підставою для скасування судового рішення. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги висновок експертів за результатами економічної експертизи від 18.06.2018 № 1041/17401 зроблений позивачем.

Відповідачем відзив (заперечення) на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні представником позивача доводи апеляційної скарги підтримано з підстав викладених в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при прийнятті рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної фіскальної служби України у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ДМ КАПІТАЛ» (далі - позивач) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 21 лютого 2018 року № 176/26-15-14-06-02-10/38112688 (далі - акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження сум податку на прибуток на суму 1436261грн. за 2016 рік.

На підставі зазначеного висновку акту перевірки податковим органом 14 березня 2018 року винесено податкове повідомлення-рішення від № , яким позивачу визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на прибуток в розмірі 1 436 261 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 359 065 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано даний позов.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, з огляду на те, що товариством реалізовано неринкові акції за ціною нижчою їх собівартості, що на переконання суду першої інстанції свідчить про здійснення такої операції з іншою метою, ніж отримання прибутку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі по тексту в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів від 22.06.2015, придбано у ПАТ «СК «Стандарт Ре» акції прості іменні емітента ПАТ «Еліт Інвест проект» у кількості 1702000 штук, договірна ціна одного ЦП - 4,6998 грн., загальна сума договору 7 999 100 грн.

На виконання умов договору ТОВ «КУА «ДМ Капітал» 22.06.2015 перерахувало грошові кошти у сумі 7 999 100 грн. ПАТ «СК «Стандарт Ре».

ТОВ «КУА «ДМ Капітал» 30.06.2015 переоцінено акції прості іменні емітента ПАТ «Еліт Інвест проект» актом переоцінки від 30.06.2015 відповідно до біржового курсу біржі - ПФТС до 4,73 грн. за 1 ЦП. Загальна ринкова вартість ЦП станом на 30.06.15 становила 8050460 грн. Зроблено переоцінку акцій актом станом на 31.07.2015 відповідно до біржового курсу біржі -ПФТС до 4,7303 грн. за 1 ЦП. Загальна ринкова вартість ЦП станом на 30.06.15 становила 8050970,6 грн.

Станом на 31.12.2015 переоцінено акції прості іменні емітента ПАТ «Еліт Інвест проект» актом переоцінки від 31.12.2015 відповідно до позабіржового курсу до 4,6998 грн. за 1 ЦП. У бухгалтерському обліку ТОВ «КУА «ДМ Капітал» станом у на 31.12.2015 та відповідно на 01.01.2016, акції прості іменні емітента ПАТ «Еліт Інвест проект» обліковувалися у сумі 7999100 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2016 ТОВ «КУА «ДМ Капітал» (продавець) продано акції прості іменні емітента ПАТ «Еліт Інвест проект» у кількості 1702000 штук Sornetta LTD, від імені якого діє ТОВ «Фінмаркет-Груп» (код 38374425). Сума договору становила 28 000,0 грн. Оплату за вказаним договором здійснено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Згідно висновків податкового органу, з якими погодився суд першої інстанції, операцію з продажу цінних паперів проведено з порушенням МСФЗ 13, оскільки не застосовано оцінку справедливої вартості цінних паперів станом на 12.05.2016 року, що призвело до порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу та відповідно, заниження позивачем доходів на суму на загальну суму 7 979 229 грн. за 2016 рік.

Принципи та порядок визначення справедливої ціни встановлює Міжнародний стандарт фінансової звітності (МСФЗ) 13 «Оцінка справедливої вартості».

Приклади ринків, на яких можна спостерігати вхідні дані для деяких активів та зобов`язань (наприклад, фінансових інструментів) закріплені в пункту Б34 МСФЗ 13. Так, підпункт б) визначає, що Дилерські ринки. На дилерському ринку дилери готові торгувати (купувати або продавати за свій власний рахунок), забезпечуючи тим самим ліквідність завдяки використанню свого капіталу для утримування запасу позицій, для яких вони створюють ринок. Як правило, ціни попиту та пропозиції (які представляють ціну, за якою дилер прагне купити, та ціну, за якою дилер прагне продати, відповідно) можна отримати легше, ніж ціни закриття. Позабіржові ринки (для яких ціни повідомляються відкрито) - це дилерські ринки. Дилерські ринки також існують для деяких інших активів та зобов`язань, в тому числі деяких фінансових інструментів, товарів та фізичних активів (наприклад, обладнання, яке було в користуванні).

Отже, принциповою ознакою дилерського ринку є наявність дилера, який підтримує ліквідність, тобто гарантує викуп певних цінних паперів по об`явленим цінам.

Колегія суддів зазначає, що у своїх розрахунках контролюючий орган застосовує поняття «брокерський ринок», «дилерський ринок», «активний ринок» та інше.

Разом з тим слід звернути увагу на те, що дані поняття в умовах українського правового регулювання не застосовується і не врегульовані. Стандарти бухгалтерського обліку самі по собі не можуть регулювати спеціальну сферу фондового ринку. Зокрема в умовах українського фондового ринку існуючий в Україні позабіржовий ринок не може вважатися активним ринком. Так йому не притаманні такі теоретичні ознаки активного ринку, як «можливість у будь-який час знайти зацікавлених продавців і покупців» (ліквідність ринку); чи можна вважати інформацію про ціни позабіржового ринку загальнодоступною. Ціни українського позабіржового ринку не вважаються цінами котирування.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про акціонерні товариства» ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається: 1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; 2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржею за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів.

Таким чином, достовірний курс (котирування) цінних паперів, зокрема, акцій, може дати тільки обіг на біржі.

Виходячи з аналізу вказаних норм колегія суддів зазначає, що вразі якщо дилер гарантує викуп акцій ПАТ «Еліт Інвест Проект» по ціні 4,75 грн. за одну акцію, а продавець цим знехтував би і продав би по значно нижчій ціни, то таку ціну не можна було б назвати справедливою, оскільки продавець мав публічну гарантію продати акції саме по вказаній ціні 4,75 грн.

Таким чином, контролюючий орган мав би вказати на дилера, який був готовий викупити у позивача акції ПАТ «Еліт Інвест Проект» по ціні 4,75 грн. за одну акцію.

Натомість податковим органом цього зроблено не було, що свідчить про недоведеність твердження щодо наявності дилерського ринку по акціях ПАТ «Еліт Інвест Проект».

Відповідно до визначення, наведеного у додатку А до МСФЗ 13, справедлива вартість - ціна, яка була б отримана за продаж активу чи сплачена за передачу зобов`язання у звичайній операції між учасниками ринку на дату оцінки.

Згідно з пп. 5.4.2 п. 5.4 Розділу 5 «Оцінка» МСФЗ 9, мета застосування методу оцінювання - встановити, якою буде ціна операції на дату оцінки в обміну між незалежними сторонами, виходячи з звичайних міркувань бізнесу.

Натомість податковим органом помилково здійснено оцінку та взяв методику розрахунку саме «до дати оцінки». |

Так, згідно пункту Б11 МСФЗ 13, методами оцінки справедливої вартості е:

а) методи на основі теперішньої вартості (див. параграфи Б12-Б30);

б) моделі опціонного ціноутворення, такі як Формула Блека-Шоулза-Мертона або біноміальна модель (тобто решіткова модель), які включають методи теперішньої вартості та відображають як часову вартість, так і внутрішню вартість опціону;

в) метод надлишкових доходів протягом декількох періодів, який використовується для оцінки справедливої вартості деяких нематеріальних активів.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не було застосувано вказаних методів.

Як вбачається зі змісту п. 5.3 Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості простих іменних акцій, загальної кількість 1.702.000 штук, номінальною вартістю 0.25 грн. за 1 штуку, емітент ПАТ «Еліт Інвест Проект», вартість об`єкта оцінки, визначена за допомогою порівняльного підходу, складає 27.997,9 грн. за пакет, що становить 0,01645 грн. за 1 акцію.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна.

Отже, Звіт про оцінку майна може бути відхилений тільки на підставі рецензування.

Як зазначалося судом раніше справедлива вартість - ціна, яка була б отримана за продаж активу чи сплачена за передачу зобов`язання у звичайній операції між учасниками ринку на дату оцінки (додаток А до МСФЗ 13).

Відповідно до визначення, наведеного у додатку А до МСФЗ 13, звичайна операція - операція, яка передбачає відкрите пропонування на ринку протягом періоду до дати оцінки для здійснення маркетингової діяльності, яка є звичайною та звичною для операцій з такими активами або зобов`язаннями; це не вимушена операція (тобто, не примусова ліквідація чи продаж у скрутній ситуації).

Натомість відповідачем не було зазначено приклади відкритих пропозицій на купівлю акцій ПАТ «Еліт Інвест Проект».

Отже, відповідно до визначення, наведеного у додатку А до МСФЗ 13, учасники ринку - покупці та продавці на основному (або найсприятливішому) ринку для активу чи зобов`язання, які мають усі такі характеристики: а) вони є незалежними один від одного, тобто вони не є зв`язаними сторонами г) вони прагнуть здійснити операцію з активом або зобов`язанням, тобто вони мають мотивацію, але вони не вимушені і їх ніщо не примушує це зробити.

Відповідно до пп. 5.4.2 п. 5.4 Розділу 5 «Оцінка» МСФЗ 9, мета застосування методу оцінювання - встановити, якою буде ціна операції на дату оцінки в обміну між незалежними сторонами, виходячи з звичайних міркувань бізнесу.

Таким чином, щоб використовувати дані щодо результатів позабіржових торгів на українському позабіржовому ринку, податковий орган мав встановити, що ці ціни отримані не внаслідок операцій між пов`язаними особами та на засадах свобідної волі.

Проте усупереч вказаних норм, відповідачем не було встановлено.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що НКЦПФР веде постійну боротьбу с легальним обігом цих акцій, зокрема: рішеннями Комісії від 06.08.2015 року № 1232, від 26.11.2015 року № 1962, в року № 831 було зупинено торгівлю цінними паперами ПАТ «Еліт Інвест Проект» на будь-якій фондовій біржі; рішенням Комісії від 29.08.2017 року № 650, у зв`язку із виявленням Комісія порушення емітентом цінних паперів вимог статті 40 Закону України «Про цінні папери фондовий ринок» в частині не розкриття на фондовому ринку регулярної річної інформації було зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «Еліт Інвест Проект» на строк до усунення порушення; рішеннями Комісії від 22.11.2016 року №1133, від 27.02.2018 року №107 26.04.2018 року № 285, за результатом аналізу ситуації щодо товариства та з урахування отриманих постанов слідчих Національної поліції України та Державної фіскальної службі винесених в межах досудових розслідувань, зупинено внесення змін до систем депозитарного обліку цінних паперів вищезазначеного емітента.

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста - судовий експерт з правом проведення економічних експертиз за спеціальністю 11.1 - дослідження документів бухгалтерського податкового обліку і звітності; 11.2 - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; 11.3 - дослідження документів фінансово-кредитних операцій Педь І .В . (свідоцтво № 1082 від 31.02.2007) пояснила, що внаслідок незначної кількості правочинів у квітні-травні 2016 року позабіржовий ринок акцій ПАТ «Еліт Інвест Проект» не відповідає вимогам щодо здійснення операцій достатньою частотою та у достатньому обсязі, щоб надавати інформацію ціноутворення на безперервній основі». Зазначила, що відсутні підстави для висновку про те, що позабіржовий ринок акцій ПАТ «Еліт Інвест Проект» у квітні-травні 2016 року відповідав ознакам активного ринку, оскільки операції на ньому не відбувалися з достатньою частотою та у достатньому обсязі, щоб надавати інформацію про ціноутворення на безперервній основі; відображав операції між незалежними сторонами, оскільки операції на ньому мети ознаки узгоджених неринкових дій.

А позивачем документально підтверджується відповідність вимогам розділу III Податкового кодексу України включення ТОВ «КУА «ДМ Капітал» до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку) за 2016 р., собівартості цінних паперів на загальну суму у розмірі 7 999 100,00 грн., реалізованих ТОВ «КУА «ДМ Капітал» та документально підтверджується відповідність вимогам розділу III Податкового кодексу України включення ТОВ «КУА «ДМ Капітал» до складу доходів, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку) за 2016 рік, доходів від продажу цінних паперів на загальну суму у розмірі 28 000,00 грн.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів з`ясувала та встановила, що висновки Акту від 21.02.2018 № 176/26-15-14-06-02-10/38129688 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що під час розгляду справи контролюючим органом не доведено, та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження висновків Акту від 21.02.2018 № 176/26-15-14-06-02-10/38129688 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія з управління активами «ДМ Капітал» податкового законодавства за період 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного - за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 07.03.2012 по 31.12.2016 щодо заниження податку на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 1 436 261 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 1 436 261 грн.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено та документально підтверджено відповідність вимогам Податкового кодексу України ТОВ «Компанія з управління активами «ДМ Капітал» до складу витрат, що враховуються при призначенні фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку) за 2016 рік, собівартості цінних паперів на загальну суму в розмірі 7 999 100 грн. реалізованих позивачем відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів від 12.05.2016 № 16/БВ-171 на користь компанії «СОРНЕТА ЛІМІИЕД» та доходів від продажу цінних паперів на загальну суму у розмірі 28 000 грн. згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 12.05.2016 № 16/БВ-171.

Натомість, всупереч приписів частини другої статті 77 КАС відповідач не довів належним чином, що ТОВ «Компанія з управління активами « ДМ КАПІТАЛ» реалізовано неринкові акції за ціною нижчою їх собівартості.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.03.2018 року № винесеного Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку не виконано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами « ДМ КАПІТАЛ» -задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами « ДМ КАПІТАЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.03.2018 року № винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами « ДМ КАПІТАЛ» (01054, м. Київ, вул.. Дмитрівська, 46А, ) судові витрати, пов`язаних із сплатою судового збору, у розмірі 67 324,73грн. (шістдесят сім тисяч триста двадцять чотири гривні 73 копійки).

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2019 року.