Справа № 826/15638/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2019 року № 826/15638/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України,
третя особа:Головне територіальне управління юстиції в Одеській області
провизнання нечинним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду із позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту також - відповідач) із вимогою: визнати нечинним та скасувати наказ в частині анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю Хлобистовій Інні Валентинівні.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 у позовній заяві та у додаткових поясненнях зазначає, що з мережі Інтернет їй стало відомо про анулювання Міністерством юстиції України її свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Зокрема, позивач вказує на те, що до прийняття Міністерством юстиції України 07.07.2014 року наказу за №1087/5 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності», діяльність позивача як приватного нотаріуса Севастопольського міського нотаріального округу була припинена відповідно до наказу Головного управління юстиції у м. Севастополі від 30.05.2014 за №31/04, документи здані до архіву, а печатка знищена у відповідності до норм діючого законодавства України, що підтверджується копією довідки ГУЮ у м. Севастополі №731 від 02.06.2014 року. Вважаючи, що наказ Міністерства юстиції України прийнято з порушенням норм діючого законодавства України, зокрема, з порушенням приписів наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2011 року за №1904/5, яким визначається процедура розгляду питання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю. Позивач наполягає на скасуванні спірного наказу вказуючи на порушенні Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області, Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату та Міністерством юстиції України процедури виявлення підстав анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що призвело до ухвалення неправомірних рішень.

Ухвалами суду від 10.10.2016 та від 17.11.2016 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення виявлених судом недоліків.

30.01.2017 року судом постановлено ухвалу про повернення позовної заяви, однак, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 року апеляційну скаргу позивача задоволено, скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2017 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

02.06.2017 року ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

На підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 10.10.2017 року за №4344 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 року визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/15638/16 та вказану справу передано 20.10.2017 року на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою від 04.12.2017 року справа прийнята до провадження та призначено попереднє судове засідання.

Разом з тим, 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його у новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відзиві на позов, поданому уповноваженим представником відповідача 19.02.2018 року, відповідачем стверджується про безпідставність заявлених до Міністерства юстиції України вимог та їх необґрунтованість. Зокрема, представник відповідача вказує на те, що мотивом для висновку про наявність правових підстав для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю Хлобистової І.В. слугувала виявлена інформація про те, що нотаріус Хлобистова І.В. здійснює нотаріальну практику від імені Російської Федерації, що є несумісною із статусом нотаріуса в Україні, та не дотримується норм законодавства України, а саме вимог статей 3, 5, 6, 7 Закону України «Про нотаріат» та пункту другого розділу III, пункту сьомого розділу III, пункту першого розділу IV, розділу VI, розділу X Правил професійної етики нотаріусів України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 04.10.2013 року за №12104/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.10.2013 року за №1730/24262. На засіданні Комісії було розглянуто подання Головного територіального управління юстиції в Одеській області і долучені до нього матеріали та прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства рішення №226 від 30.06.2016 року, яким, на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме: у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, анулювано свідоцтво НОМЕР_1 від 09.06.2011 року про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що видано Міністерством юстиції України на ім`я ОСОБА_1 На підставі вищезазначеного рішення Комісії видано наказ Міністерства юстиції України від 19.07.2016 року за №2036/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 ».

02.05.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якому, посилаючись на необґрунтованість, безпідставність та невідповідність положенням чинного законодавства тверджень відповідача, представник позивача наполягає на відсутності правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

За результатами розгляду клопотання представника відповідача у підготовчому засіданні 07.06.2018 року, ухвалою суду до участі у справі залучено Головне територіальне управління юстиції в Одеській області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (далі - ГТУЮ в Одеській області, третя особа).

20.08.2018 року представником відповідача подані заперечення, у яких наголошується на тому, що Міністерство юстиції України у спірних правовідносинах діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Представник відповідача вказує на те, що саме Міністерство юстиції України та створена при ньому Комісія наділені правом надавати оцінку діям нотаріуса, так як є законодавчо визначеними суб`єктами цих відносин, що здійснюють контроль та перевірку нотаріальної діяльності. Щодо посилань у відзиві на статтю 2 Закону Російської Федерації «Основи законодавства Російської Федерації про нотаріат» від 11.02.1993 року за №4462-I та статтю 20 Федерального конституційного закону Російської Федерації від 21.03.2014 року за №6-ФКЗ «Про прийняття до Російської Федерації Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», відповідно до яких нотаріусом Російської Федерації може бути лише громадянин цієї країни та який не має громадянства іншої держави, є лише констатацією факту, який і слугував підставою для висновку про порушення позивачем вимог законодавства України. Наведені у висновках Комісії доводи підтверджуються доказами у вигляді роздруківок та посилань на офіційні веб-сайти Російської Федерації і ніяк не свідчить про застосування відповідачем законодавства іншої країни. Також, у зв`язку із складною політичною ситуацією, що склалася між Україною та Російською Федерацією, Міністерство юстиції України не має можливості в інший спосіб доводити законність своїх дій. При цьому, як вказує представник відповідача, позивач у своєму позові не заперечує того, що їй була надана Російською Федерацією ліцензія на право зайняття нотаріальною діяльністю в 2014 році. На переконання представника відповідача, і Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області, і Міністерством юстиції України процедура перевірки діяльності позивача та анулювання її свідоцтво на зайняття нотаріальною діяльністю були проведені у відповідності до норм законодавства.

Від третьої особи 22.08.2018 року надійшли письмові пояснення по справі, в яких уповноважений представник висловив свою позицію з приводу заявлених позивачем вимог і просив відмовити у їх задоволенні, стверджуючи про правомірність висновків Комісії, здійснених на підставі беззаперечних доказів, що вказують на неодноразове порушення нотаріусом Хлобистовою І.В. правил професійної етики.

22.08.2018 року судом постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

При вирішенні питання щодо складу суду, яким має розглядатись дана справа, судом враховано наступне.

Згідно частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено статтею 32 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до частини другої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яку справу, що відноситься до юрисдикції суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Статтею 35 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (стаття 242).

Враховуючи, що згідно ухвали суду від 04.12.2017 року відбулася зміна складу суду, що має наслідком розгляд справи спочатку, відсутність визначення складу колегії суддів, а також з метою дотримання статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи одноособово.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позові та доповненнях до нього підстав.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, висловила в своїх письмових поясненнях прохання здійснювати розгляд справи у відсутність ГТУЮ в Одеській області.

В судовому засіданні 01.11.2018 року на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представника позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог, ознайомившись з письмово викладеною позицією третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

09.06.2011 року ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1, в якому Головним управлінням юстиції у м. Севастополі зроблено запис про видачу реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності по Севастопольському міському нотаріальному округу.

На виконання наказу Міністерства юстиції України від 03.06.2016 року за №1591/5 «Про врегулювання відносин, пов`язаних з контролем за організацією роботи нотаріусів на тимчасово окупованій території України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.06.2016 року за №814/28944, яким на Головне територіальне управління юстиції в Одеській області покладено обов`язки по здійсненню контролю за організацією нотаріату та перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області звернулось до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату з поданням про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1, яке видано Міністерством юстиції України 09.06.2011 року на ім`я ОСОБА_1 , з підстав, передбачених підпунктом «і» пункту 2 частини першої статті Закону, а саме неодноразового порушення нотаріусом правил професійної, затверджених Міністерством юстиції України. Зокрема:

- вимог пункту другого розділу III в частині недодержання принципу законності, на якому ґрунтується професійна поведінка нотаріусів України;

- вимоги пункту сьомого розділу III в частині підриву престижу нотаріальної професії;

- вимоги пункту першого розділу IV в частині порушення присяги нотаріуса;

- вимоги розділу X в частині проведення діяльності здатної негативно вплинути на здійснення професійних обов`язків нотаріуса, неутримання від вчинення дій, які можуть зашкодити професійній діяльності нотаріуса підриву довіри та престижу професії в суспільстві.

Як зазначається у поданні, проведеною перевіркою відомостей, які містяться на сайті Міністерства юстиції Російської Федерації (http://notaries.minjust.ru/index.do) виявлено, що ОСОБА_1 є діючим нотаріусом у реєстрі нотаріусів та осіб, що склали кваліфікаційний іспит у відповідності до положень законодавства Російської Федерації.

Крім того, ГТУЮ в Одеській області виявлено факт невиконання ОСОБА_1 вимог наказу Міністерства юстиції України від 07.07.2014 року за №1087/5 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності», яким зобов`язано осіб, які здійснюють приватну нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим та місті Севастополі передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву, а також гербову печатку та реєстри для реєстрації нотаріальних дій в строк до 08.08.2014 року.

На підставі вищезазначеного ГТУЮ в Одеській області просило анулювати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1, яке видано Міністерством Юстиції України 09.06.2011 року на ім`я ОСОБА_1 , на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом етики, затверджених Міністерством юстиції України.

Вища кваліфікаційна комісія нотаріату своїм рішенням від 30.06.2016 року за №226 на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, вирішила анулювати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 09.06.2011 року НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства юстиції України від 19.07.2016 року за №2036/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 » анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 09.06.2011 року за НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Вважаючи, що відповідачем безпідставно анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю та зроблено це з порушенням законодавчо визначеної процедури, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Як відомо, у кінці лютого - початку березня 2014 року перекинуті з Росії і кримських баз Чорноморського флоту РФ війська без розпізнавальних знаків окуповували Кримський півострів.

16.03.2014 року в окупованому Криму було проведено «референдум» про від`єднання від України і 18.04.2014 року Крим було включено до складу Російської Федерації.

Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Кримського півострова внаслідок російської окупації вважається тимчасово окупованою територією.

Отже, з березня 2014 року будь-які державні органи України не здійснюють свою діяльність в окупованому Криму.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1 видане 09.06.2011 року на ім`я позивача, в якому міститься запис про припинення приватної нотаріальної діяльності по Севастопольському нотаріальному округу на підставі наказу Головного управління юстиції у м. Севастополі від 30.05.2014 року №31/04, засвідчений печаткою Головного управління юстиції у м. Севастополі та підписом в.о. начальника Головного управління юстиції у м. Севастополі І. В . Жариковою. Також в матеріалах справи міститься лист позивача, про припинення нею нотаріальної діяльності як приватного нотаріуса, про неможливість передачі документів до архіву у звязку із ризиком їх втрати та пошкодження, а також про повернення невикористаних спеціальних бланків до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

В свою чергу, у червні 2016 року Головним управлінням юстиції в Одеській області, яке відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 03.06.2016 року за №1591/5 здійснює контроль за організацією нотаріату, перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів АР Крим та м. Севастополя, було проведено перевірку нотаріальної діяльності позивача, за результатами якої складено подання про необхідність анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

При цьому, у поданні зазначено, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 07.07.2014 року №1087/5 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності» визначено перелік осіб, які здійснювали приватну нотаріальну діяльність на території АР Крим та м. Севастополя і призначені на посаду нотаріуса РФ, в тому числі, і нотаріус ОСОБА_1.

Проведеною перевіркою відомостей, які містяться на сайті Міністерства юстиції РФ, встановлено, що ОСОБА_1 є діючим нотаріусом у реєстрі нотаріусів та осіб, що склали кваліфікаційний іспит,у виписці із реєстру нотаріусів та осіб, склавших кваліфікаційний іспит Міністерства юстиції Російської Федерації у розділі «попередні відомості» зазначено « ОСОБА_1 », що дає можливість прийти до висновку, що ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно із статтею 2 Закону РФ «Основи законодавства Російської Федерації про нотаріат» від 11.02.1993 року №4462-І нотаріусом у РФ не може бути особа, яка, зокрема, має громадянство (підданство) іноземної держави або іноземних держав, якщо інше не передбачено міжнародним договором РФ.

Окрім цього, п.п.1.2 і 1.4 наказу Міністерства юстиції України від 07.07.2014 року №1087/5 зобов`язано осіб, які здійснюють приватну нотаріальну діяльність на території АР Крим та м. Севастополя, передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву, а також гербову печатку та реєстри для реєстрації нотаріальних дій у визначений строк, що виконано позивачем не було і нею не заперечується.

З огляду на вищезазначене, у поданні відповідач прийшов до висновку, що такі дії нотаріуса Хлобистововї Інни Валентинівни щодо припинення нотаріальної діяльності, передачі архіву, гербової печатки приватного нотаріуса, реєстрів для вчинення нотаріальних дій, порядок передачі яких було встановлено наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2014 року №1087/5, призвели до численних порушень норм Правил професійної етики нотаріусів України, затверджених наказом Міністерства від 04.10.2013 року №2104/5, зареєстрованих у 09.10.2013 за №1730/24262 (Правила), зокрема:

- пункту 2 розділу ІІІ Правил в частині невиконання зобов`язання стосовно дотримання чинного законодавства України, сприяння утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності;

- пункту 7 розділу ІІІ, розділу Х Правил в частині невиконання зобов`язання стосовно ствердження поваги до нотаріальної професії, її сутності і призначення, сприяння збереженню та підвищенню її престижу, а також утримання від вчинення дій, які можуть зашкодити професійній діяльності нотаріуса чи підірвати довіру та престиж професії у суспільстві;

- пункту 1 розділу IV Правил в частині невиконання своїх обов`язків згідно з принесеною присягою та постійного збереження чистоти високого звання нотаріуса.

30.06 2016 року на засіданні Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату за результатами розгляду подання ГТУЮ в Одеській області, прийнято рішення №226 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Вказане рішення прийняте на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України від 02.09.1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, здійснення нотаріальної практики від імені РФ та недотримання норм законодавства України.

Крім того, підставами для порушення питання про анулювання свідоцтва стали відомості, які містяться на сайтах Міністерства юстиції РФ та Федеральної нотаріальної палати РФ, що ОСОБА_1 є у переліку нотаріусів, що здійснюють нотаріальну діяльність в РФ, та невиконання позивачем вимог наказу Міністерства юстиції від 07.07.2014 року №1087/5 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності» (далі - Наказ №1087/5), яким зобов`язано осіб, які здійснюють приватну нотаріальну діяльність на території АР Крим та місті Севастополі, передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву, а також гербову печатку та реєстри для реєстрації нотаріальних дій у строк до 08.08.2014 року.

19.07.2016 року на підставі прийнятого Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату рішення Міністерством юстиції України прийнято наказ №2036/5 про анулювання свідоцтва на ім`я ОСОБА_1 .

Так, порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлює Закон України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ (далі - Закон №3425-ХІІ).

Відповідно до частини другої статті 3 цього Закону нотаріусом може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена у дієздатності або визнана недієздатною за рішенням суду.

Статтею 5 Закону №3425-ХІІ визначені обов`язки нотаріуса, зокрема, нотаріус зобов`язаний:

- здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики;

- сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду;

- зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій;

- відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам;

- вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил;

- дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення;

- надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства;

- постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті291 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації;

- виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до положень частин першої, дев`ятої - одинадцятої статті 10 Закону №3425-ХІІ для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю, та вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю при Міністерстві юстиції України утворюється Вища кваліфікаційна комісія нотаріату (ВККН).

Питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається ВККН за поданням відповідно Головного управління юстиції Мін`юсту в АР Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.

Порядок внесення Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату встановлюється Міністерством юстиції України.

Рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату може бути оскаржено до суду.

Відповідно до пункту 4.43 Положення про головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року №1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 року за №759/19497, Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань вносить подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про допуск осіб до складання кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Порядок внесення головними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28.07.2011 рок №1904/5 (далі - Порядок №1904/5).

Відповідно до унктів 2, 12 цього Порядку подання управління юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю вноситься до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату (далі - Комісія).

За результатами розгляду подання Комісія може ухвалити одне з таких рішень: про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; про відмову в анулюванні свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

На підставі рішення Комісії про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видається відповідний наказ Міністерства юстиції України.

Відповідно до підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону №3425-ХІІ свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням ВККН, прийнятим на підставі подання Головного управління юстиції Міністерства юстиції в АР Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадку неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України. Рішення про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути оскаржено до суду.

Як наголошувалось вище, Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області до ВККН було направлено подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1, виданого Міністерством юстиції України 09.06.2011 року на ім`я ОСОБА_1 з підстав, передбачених підпунктом «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону №3425-ХІІ, зокрема, неодноразове порушення нотаріусом правил професійної етики, затверджених, Наказом Міністерства юстиції України №2104/5 від 04.10.2013 року, а саме: вимог п.2 розділу ІІІ в частині недодержання принципу законності, на якому ґрунтується професійна поведінка нотаріусів України; вимог п.7 розділу ІІІ в частині підриву престижу нотаріальної професії; вимог п.1 розділу ІV в частині порушення присяги нотаріуса; вимог п.2 розділу VІ в частині надання юридичної допомоги шляхом незаконних дій та вчинення незаконних дій; вимог розділу Х в частині проведення діяльності, здатної негативно вплинути на здійснення професійних обов`язків нотаріуса, неутримання від вчинення дій, які можуть зашкодити професійній діяльності нотаріуса та підриву довіри та престижу професії в суспільстві.

Відповідно до розділу ІІ Правил професійної етики нотаріусів України завданнями цих Правил є: забезпечення довіри суспільства та громадян до нотаріусів; забезпечення ефективності виконання завдань і функцій органів нотаріату; підвищення авторитету нотаріату та репутації нотаріусів; розширення можливостей впливу громадськості на якість діяльності нотаріусів; інформування фізичних та юридичних осіб про поведінку, яку вони мають право очікувати від нотаріусів.

Відповідно до статті 5 Закону №3425-ХІІ нотаріус зобов`язаний, крім іншого, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення.

Так, наказом Міністерством юстиції України від 07.07.2014 року №1087/5 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності» (далі - Наказ №1087/5) визначено Перелік осіб, які здійснювали приватну нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і призначені на посаду нотаріуса Російської Федерації, серед яких, зокрема, зазначено ОСОБА_1

Відповідно до пнукту 1 вказаного наказу особам, які здійснювали приватну нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя і призначені на посаду нотаріуса Російської Федерації:

1. припинити приватну нотаріальну діяльність по відповідному нотаріальному округу з 08.07.2014 року;

2. протягом одного місяця передати до Державного нотаріального архіву Херсонської області всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса;

3. протягом трьох робочих днів надати до Державної служби фінансового моніторингу відповідне повідомлення про припинення приватної нотаріальної діяльності;

4. протягом одного місяця передати до Головного управління юстиції у Херсонській області гербову печатку приватного нотаріуса для її знищення, а також реєстри для реєстрації нотаріальних дій для проставлення відмітки про закриття реєстрів.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції в Херсонській області від 03.06.2016 року №04-19/3965 вимоги вищезазначеного наказу позивачкою не виконано.

Так, відповідно до преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII (далі - Закон №1207-VII) Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до статті 3 Закону №1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №1207-VII (з урахуванням змін внесених Законом України від 15.09.2015 року №685-VIII) датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Щодо недотримання процедури прийняття оскаржуваних рішень слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 33 Закону №3425-ХІІ Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Мін`юсту в АР Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов`язковим повідомленням його про проведення такої перевірки.

Приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.

У разі виявлення під час перевірки порушень в організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса або неодноразових порушень ним правил нотаріального діловодства Мін`юст, Головне управління юстиції Мін`юсту в АР Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, які проводили перевірку, можуть зупинити або припинити нотаріальну діяльність приватного нотаріуса з підстав та у порядку, передбачених цим Законом.

У разі виявлення під час перевірки неодноразового грубого порушення порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса може бути анульовано у порядку та на підставах, передбачених цим Законом.

Порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Мін`юстом.

Разом з тим, у зв`язку з тимчасовою окупацією частини території України, зокрема, півострова Крим, перевірка позивача не могла бути проведена на її робочому місці в м. Севастополі.

Вказані обставини слугували перешкодою для завчасного повідомлення позивачки, яка, в свою чергу, не повідомила відповідні органи ні про припинення своєї діяльності, ні про зміну адреси, ні про зміну прізвища.

Позивач наголошує, що через неповідомлення позивачки про проведення перевірки та розгляд подання вона була позбавлена можливості надати пояснення та спростувати отриману відповідачами інформацію щодо неї. Разом з тим, всі доводи, викладені в позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу, зводяться лише до констатації порушення відповідачами процедури і не спростовують будь-яким чином обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`кта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проаналізувавши норми законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні ОСОБА_1 позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська