Справа № 640/17115/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р.Справа № 640/17115/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Київського районного суду м. Харкова (головуючий І інстанції Попрас В.О., м. Харків) від 05.04.2019 року по справі № 640/17115/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС, заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Волокітіна Євгена Петровича

про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Харківської митниці ДФС, заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Волокітіна Євгена Петровича, в якому просив суд скасувати постанову по справі про порушення митних правил № 1137/80700/18 від 23.08.2017 р. винесену Волокітіним Є.П., якою накладено на позивача штраф у розмірі 2186237,58 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 по справі № 640/17115/18 позов задоволено: скасовано постанову Харківської митниці ДФС України у справі про порушення митних правил №1137/80700/18 від 23.08.2018 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, а провадження у справі про порушення митних правил №1137/80700/18 за ч. 1 ст. 485 МК України відносно ОСОБА_1 закрито.

Відповідач, Харківська митниця ДФС, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач вважає, що ним правомірно визнано винним позивача у вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МКУ та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 2186237,58 грн. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 по справі № 640/17115/18 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.05.2019 р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 20.06.2018 р. відносно ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу оперативного реагу вання УПМП та MB Харківської митниці ДФС Ревенко М.І. складено протокол про порушення митних правил №1137/80700/18 за ч.1 ст.485 МК України (а.с.43-48).

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 23.08.2018 р. в справі про порушення митних правил №1137/80700/18 позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 2186237,58 грн.

Позивач не погодився з постановою в справі про порушення митних правил №1137/80700/18 від 23.08.2018 р., звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з безпідставності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, оскільки відповідачем порушено строк накладення стягнення на позивача, передбачений ст. 467 Митного кодексу України, а також неправильно здійснено розрахунок митної вартості автомобіля, що унеможливлює обґрунтоване визначення розміру адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (далі - МКУ), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови митниці) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, в силу ч. 1 ст. 467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що 07 червня 2017 року гр. Республіки Туркменістан ОСОБА_3 через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» митний пост «Щербаківка» Харківської митниці ДФС з метою особистого користування віз на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» на строк до одного року автомобіль марки «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20.06.2018 відносно ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу оперативного реагування УПМП та MB Харківської митниці ДФС Ревенко М.І. складено протокол про порушення митних правил № 1137/80700/18 за ч. 1 ст. 485 МК України (а.с. 43-48).

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 23.08.2018 р. в справі про порушення митних правил № 1137/80700/18 позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 2186237,58 грн.

Відповідно до вказаної постанови від 23.08.2018 р. та протоколу від 20.06.2018 встановлено, що 07.06.2017 р. гр. Республіки Туркменістан ОСОБА_3 через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» митний пост «Щербаківка» Харківської митниці ДФС з метою особистого користування віз на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» на строк до одного року автомобіль марки «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

23.04.2018 до Харківської митниці ДФС надійшов лист з Управління патрульної поліції в Харківській області від 20.04.2018 №3663/41/14/02-2018 стосовно складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактами вчинення ним порушень Правил дорожнього руху під час керуванням транспортним засобом іноземної реєстрації «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме протоколи про порушення за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Крім того, відповідно до інформації ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (лист від 14.12.2017 № ПССЦВ-979/6) ОСОБА_1 29.09.2017 р. звертався за полісом ОСЦПВВНТЗ №АК-5150393 від 26.01.2017 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.09.2017 р., який для підтвердження права власності на вказаний автомобіль надав свідоцтво про його реєстрацію у Литовській Республіці № Н 257129. На підставі викладеного за фактом ухилення від сплати митних платежів 20.06.2018 р. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 485 МК України. Таким чином, було встановлено ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.ст. 103, 289, 325 МК України незаконно користувався транспортним засобом, без проведення відповідного митного оформлення та сплати митних платежів в сумі 728745,86 грн. згідно з розрахунком Управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС 20.06.2018 р. № 952/20-70-19-04/19. Враховуючи викладене, посадова особа, яка винесла постанову вважає, що вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, що потягли за собою ухилення від сплати митних платежів, тобто вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України (а.с. 42).

30.01.2018 р. до Харківської митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації митного контролю ДФС України від 30.01.2018 р. № 2787/7/99-99-18-01-03-17, у якому зазначено, що «За результатами розгляду Державною фіскальною службою України запитів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» і ПраТ «Українська транспортна страхова компанія» (вх. ДФС № 38037/5 від 26.12.2017, №38556/5, №38557/5 і №38558/5 від 28.12.2017, копії додаються) встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься в базах даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи органів доходів і зборів станом на 22.01.2018 р., зазначені у запитах транспортні засоби на даний час знаходяться на митній території України з порушенням вимог законодавства України з питань державної митної справи (а.с. 75-79).

У запиті ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 14.12.2017 № ПССЦВ-958/6 зазначено, що до даної страхової компанії 29.09.2017 р. звернувся ОСОБА_1 за полісом ОСЦПВВНТЗ №АК-5150393 від 26.01.2017 р. із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю даного транспортного засобу та який у підтвердження права власності на пошкоджений автомобіль надав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № ОСОБА_4 . Було постановлено питання, чи законно транспортний засіб «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у користуванні ОСОБА_1 на митній території України? (а.с. 79).

На запит Харківської митниці ДФС від 27.03.2018 р. № 2557/00-5/20-70-20-04 була отримана відповідь Управління патрульної поліції в Харківській області від 20.04.2018 р. № 3663/41/14/02-2018 та від 05.05.2018 р. № 4196/41/14/01-2018 у яких зазначено, що відносно ОСОБА_1 під час керуванням транспортним засобом іноземної реєстрації «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складались протоколи про порушення за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.02.2018 р., справи були направлені до Дзержинського районного суду м. Харкова для прийняття рішення згідно діючого законодавства України (а.с. 51-54).

Таким чином, з листа Департаменту організації митного контролю ДФС України від 30.01.2018 р., запиту ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 14.12.2017 р., які 30.01.2018 р. отримані Харківською митницею ДФС, 30.01.2018 р. Харківській митниці ДФС було відомо, що ОСОБА_1 використовував автомобіль «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 на території України, за його участі сталася ДТП, транспортний засіб «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на митній території України з порушенням вимог митного законодавства України, враховуючи, що згідно з базою даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи органів доходів і зборів ОСОБА_1 митні платежі не сплатив.

Після отримання Харківською митницею ДФС вказаних документів, 09.02.2018 р. митницею направлено запит до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з метою надання документів щодо обставин ДТП за участю автомобіля MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який незаконно використовується ОСОБА_1 та інш., у зв`язку з необхідністю вирішення питання про складання протоколів про порушення митних правил у відношенні зазначених громадян за ч. 1 ст. 485 МК України (а.с. 68-69), та 05.03.2018 р. Харківська митниця отримало від страхової компанії ремонтну калькуляцію та акт огляду пошкодженого ТЗ (а.с. 70-74).

27.03.2018 р. Харківська митниця ДФС звернулась до начальника Управління патрульної поліції в Харківській області з запитом щодо надання інформації щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України (а.с. 61-62), на що 20.04.2018 р. та 05.05.2018 р. митницею отримано інформацію про складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП ат ст. 122-4КУпАП, в зв`язку із скоєнням 01.02.2018 р. позивачем під час керування автомобілем «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 63-67).

Таким чином, суд враховує, що ще 30.01.2018 р. митниці вже стало відомо, що ОСОБА_1 використовував автомобіль «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 на території України, за його участі сталася ДТП, вказаний транспортний засіб знаходиться на митній території України з порушенням вимог законодавства України з питань державної митної справи, враховуючи, що ОСОБА_1 митні платежі не сплачені.

20.06.2018 р. головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушення та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Ревенко М.І. у відсутність позивача складено протокол про порушення митних правил № 1137/80700/18 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 485 МК України та зазначено, що розгляд справи відбудеться 19.07.2018 р. (а.с. 43-48).

23.08.2018 р. постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1137/80700/18 визнано винуватим ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 2186237,58 грн. (а.с. 42).

Колегія суддів вважає, що Харківській митниці ДФС 30.01.2018 р. стало відомо про наявність в діях позивача ознак правопорушення за ч. 1 ст. 485 МК України, так як 30.01.2018 р. митниця була повідомлена, що позивач використовував автомобіль «MERCEDES-BENZ СLS320CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 на території України, за його участі сталася дорожньо-транспортна пригода, і станом на 22.01.2018 р. вказаний транспортний засіб знаходиться на митній території України з порушенням вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення, передбачене ч. 1 ст. 485 МК, накладено 23.08.2018 р. на позивача поза межами строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Щодо доводу апеляційної скарги щодо правомірності встановлення митної вартості автомобіля, з якої розраховується сума митних платежів, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 296 Митного кодексу України у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття органом доходів і зборів митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Разом з тим, необхідно ретельно перевірити нормативний підхід та правильність арифметичного розрахунку застосованої до позивача штрафної санкції, яка передбачена спірною у даній справі постановою.

До аналогічно висновку, дійшов Верховний Суд під час розгляду аналогічної справи, - постанова від 24.04.2018, справа №331/2608/17.

З матеріалів справи встановлено, розрахунок штрафної санкції було здійснено на підставі висновку спеціаліста ТОВ «Юр-місія» № ТД-42 від 15.06.2018 р., який визначив, що ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 р.в., станом на 01.02.2018 складає 445500 грн. (а.с. 90-96), з якого встановлено, що спеціаліст використовував такі джерела: 1. Постанова КМУ від 10.09.2003 № 1440 «Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»; 2. Фотокопія технічного паспорта автомобіля MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 3. Наказ МЮУ та Фонду Державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 «Методика товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» зі змінами; 4. Періодичний довідник «Бюлетень автотовароведа» КНИСЗ електронна версія № 99 станом на 21.02.2018 р.

У дослідницькій частині висновку зазначено, що дослідження проводилось методом визначення залишкової вартості транспортного засобу, вивчення технічних даних (із.2). Дослідження проводились по матеріалам справи, автомобіль до огляду не був пред`явлений. Згідно з вимогами джерел інформації (1,3) оцінка автомобіля проводиться в ринкових цінах з використанням методу, який є основним підходом визначення ринкової вартості КТС- це порівняльний підхід (аналогів продаж) основаного на аналізі цін продаж аналогічних автомобілів по рокам їх випуску, експлуатації, технічного стану, умов збереження і комплектності. Згідно з інформацією (із 4) визначена середня ринкова ціна продажу автомобіля аналога автомобіля MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 р.в., станом на 01.02.2018.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики. Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації. У разі використання середньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема передбачених додатком 8. Коригування вартості КТЗ залежно від пробігу та строку експлуатації здійснюється із застосуванням підбору аналога і відповідно до вимог пунктів 7.8, 7.9 та підпунктів 7.12.1, 7.12.2 пункту 7.12 цієї Методики. Подальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Д додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації (таблиця 4.1 додатка 4) та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами.

Відповідно до п. 3.2 Методики найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ. За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ з відповідним строком експлуатації. Подальше коригування враховує різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки.

Відповідно до п. 7.1 Методики оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону.

Однак, в з висновку спеціаліста від 15.06.2018 р. встановлено, що він не відповідає у повній мірі вимогам Методики.

Зокрема, на дослідження спеціалісту було надано лише копію технічного паспорту вказаного транспортного засобу.

При цьому, спеціалісту не були надані для врахування при дослідженні наявні в розпорядженні митниці та отримані нею від страхової компанії ще 05.03.2018 р. (а.с.70-74), копії ремонтної калькуляції та акт огляду пошкодженого ТЗ, у яких вказувались про наявні пошкодження внаслідок ДТП, пробіг ТЗ - 303405 км.

Таким чином, спеціалістом не враховувались для корегування вартості автомобіля всі наявні обставини, які стосувались вказаного ТЗ.

Отже, розрахунок митної вартості автомобіля був здійснений з порушенням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, та формул, зазначених в п. 7.35 Методики, що унеможливлює обґрунтоване визначення розміру адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок спеціаліста від 15.06.2018 р. не може вважатися допустимим доказом на підтвердження визначення ринкової вартості вказаного транспортного засобу, і як наслідок розрахунок митних платежів - 445500,00 грн. (базою яких є вартість ТЗ) та штрафної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 485 МК України, яка складає 300% несплаченої суми митних платежів - 2186237,58 грн.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про вчинення позивачем триваючого порушення, тобто з моменту ввезення вказаного вище автомобіля на митну територію України (07.06.2017 р.) до моменту вчинення ДТП - 28.09.2017 р.

Проте, після вчинення ДТП доказів введення в експлуатацію автомобіля та подальшого його використання позивачем матеріали справи про порушення митних правил не містять. Таких доказів не надано митним органом як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції.

Також, судова колегія відхиляє твердження відповідача про складення адмінпротоколу відносно ОСОБА_1 про вчинення ним транспортної пригоди 01.02.2018 р., оскільки такого доказу до суду не надано, а також не надано доказу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП 01.02.2018 р.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про припинення триваючого правопорушення ОСОБА_1 саме 28.09.2017 р., а тому суд першої інстанції правомірно зазначив, що відповідачем порушено строк накладення стягнення на позивача, передбачений ст. 467 Митного кодексу України.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови по справі про порушення митних правил №1137/80700/18 від 23.08.2017 р.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року по справі № 640/17115/18 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року по справі № 640/17115/18 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року по справі № 640/17115/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 20.05.2019 року