Справа № 754/5539/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Клочко І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Справа № 754/5539/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Коробки Іллі Юрійовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві

старшого лейтенанта поліції Коробки Іллі Юрійовича,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: Департамент патрульної поліції

Національної поліції України

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Коробки Іллі Юрійовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови від 25.04.2018 р. серії НК № 975789 у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач і третя особа подали апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач вчинив правопорушення, за яке його і було притягнуто до відповідальності, а саме керував технічно несправним транспортним засобом (несправність лівого стоп сигналу) та не пред`явив страховий поліс.

З цих та інших підстав апелянти вважають, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явилися.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з`явилися, в порядку ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач має поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.10.2017 р. № АМ/1691418, відповідно до якого страховиком є ПрАТ «СК «Брітіш Авто Клаб», страхувальником ОСОБА_1 , забезпечений транспортний засіб - Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії до 17.11.2018 р.

25.04.2018 р. відповідачем відносно позивача було складено постанову серії НК № 975789, в якій зазначено, що позивач, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , о 15 год. 40 хв., був зупинений відповідачем по вул. Дрейзера, 23 у м. Києві через несправність лівого заднього сигналу та притягнутий до відповідальності за вказану технічну несправність та за ненадання полісу страхування за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ч. 1 ст. 126 КУпАП, на підставі якої до позивача застосовано штраф, не передбачено відповідальності за керування транспортним засобом, який має технічні несправності, що за вчинення такого діяння відповідальність передбачена іншою нормою - ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка у спірній постанові не вказана.

Крім того, суд встановив, що позивач мав на момент його зупинки відповідачем дійсний стразовий поліс і притягнення його до відповідальності за його ненадання за обставин даної справи є неправомірним.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Так, відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 16 Закону № 3353-ХІІ передбачено, що водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 21.2. статті 21 Закону № 1961-IV контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо попущень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

У п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У п. 31.4 ПДР визначено, що в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КпАП України керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 2.1 «ґ» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.1 ст.126 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена за керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо осіб, на яких законодавством покладено обов`язок мати такий поліс, або за його ненадання для перевірки інспектору поліції.

Разом з тим, правовою підставою для виникнення у водія обов`язку пред`явити інспектору поліції страховий поліс є наявність законної причини зупинення уповноваженою особою його транспортного засобу, якою зокрема є порушення ПДР.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідності одночасно за керування транспортним засобом «з непрацюючою лівою ззаду фарою сигналом» та за те, що він «не мав» страхового полісу, за ч. 1 ст. 126 КУпАП /Т.1 а.с.4/.

Тобто, позивача притягнуто до відповідальності фактично за два порушення на підставі норми, яка передбачає відповідальність лише за одне з них. Правової кваліфікації ані за ПДР, ані за КУпАП такого правопорушення (керування транспортним засобом «з непрацюючою лівою ззаду фарою сигналом») у спірній постанові взагалі не зазначено.

Крім того, з наведеного формулювання неможливо встановити, яка саме фару та/або сигнал мається на увазі відповідачем.

При цьому, наявний у справі відеозапис колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в оскаржуваній постанові відсутній запис про технічний засіб, яким його здійснено, як таке прямо передбачено в ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 15.11.2018 р. у справі № 524/5536/17.

Також колегія суддів відзначає, що у спірній постанові від 25.04.2018 р. зазначено, що позивач саме «не мав» страхового полісу, а не що він «не пред`явив» страховий поліс, як на тому наполягає апелянт.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що станом на 25.04.2018 р. позивач мав дійсний страховий поліс.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянтів про те, що позивач вчинив правопорушення, за яке його і було притягнуто до відповідальності, а саме керував технічно несправним транспортним засобом (несправність лівого стоп сигналу) та не пред`явив страховий поліс, є не обґрунтованими, з підстав, зазначених вище.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що у своїй скарзі апелянти фактично змінюють та доповнюють формулювання та обставини, зафіксовані у спірній постанові, і при цьому не надають суду належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України та ст. 283 КУпАП доказів на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо протиправності прийнятої відповідачем постанови 25.04.2018 р. серії НК № 975789 та наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Управління патрульної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Коробки Іллі Юрійовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Коробки Іллі Юрійовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 22 травня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: