Справа № 1740/2508/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2931/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року, головуючий суддя Зозулі Д.П., ухвалене у м. Рівне, повний текст якого складено 23.01.2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС в Рівненській області щодо відмови у визначенні ОСОБА_1 календарної вислуги років на день звільнення - 02.04.2018 з врахуванням періоду з 17.08.1995 по 30.10.1996 роки (1 рік 13 днів) праці у Державній податковій інспекції у Рівненській області та періоду 16.09.1997 року по 07.06.2002 року (4 роки 08 місяців 21 день) праці у Державній податковій адміністрації у Рівненській області, а також відмови з врахуванням зазначених періодів праці та періоду навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року з розрахунку, у відповідності до абзацу першого пункту 2 наведеної Постанови КМУ №393 - один рік за шість місяців (2 роки 6 місяців), здійснити перерахунок та виплату належної грошової допомоги при звільненні згідно ст. 9 Закону №2262-ХІІ та п.10 Постанови КМУ №393 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, обчисленої згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а саме за 23 (двадцять три) календарні роки; зобов`язати Головне управління ДФС в Рівненській області провести ОСОБА_1 перерахунок календарної вислуги років на день звільнення - 02.04.2018 з врахуванням періоду з 17.08.1995 року по 30.10.1996 року (1 рік 13 днів) праці у Державній податковій інспекції у Рівненській області та періоду 16.09.1997 року по 07.06.2002 року (4 роки 08 місяців 21 день) праці у Державній податковій адміністрації у Рівненській області, а також з врахуванням зазначених періодів праці та періоду навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року з розрахунку, у відповідності до абзацу першого пункту 2 наведеної Постанови КМУ №393 - один рік за шість місяців (2 роки 6 місяців), здійснити перерахунок та виплату належної грошової допомоги при звільненні згідно ст. 9 Закону №2262-ХІІ та п.10 Постанови КМУ №393 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, обчисленої згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а саме за 23 (двадцять три) календарні роки; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління ДФС в Рівненській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що в період з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року (4 роки 10 місяців) він навчався у вищому навчальному закладі - Українському інституті інженерів водного господарства, при якому пройшов курс військової підготовки та наказом МОУ від 18.06.1995 року присвоєно військове звання лейтенант. Із розрахунку один рік за шість місяців (2 роки 6 місяців), вказаний термін навчання врахований в наказі при визначенні календарної вислуги років - 17 (сімнадцять) років 03 (три) місяці 13 днів, однак при виплаті одноразової грошової допомоги до уваги не взятий. Загалом, з урахуванням періоду навчання у вищому навчальному закладі та періоду праці в органах Державної податкової інспекції та Державної податкової адміністрації вислуга на день звільнення в календарному обчисленні складає 23 роки та 16 днів. Вказані обставини підтверджуються записами в його трудовій книжці. Однак, відповідач наведені обставини залишив без уваги, та не врахував періоди праці у Державній податковій адміністрації у Рівненській області та Державній податковій інспекції у Рівненській області, а також відмовив врахувати періоди навчання у вищому навчальному закладі. Таким чином, відповідач зобов`язаний провести перерахунок та виплату належної грошової допомоги при звільненні згідно ст. 9 Закону №2262-ХІІ та п. 10 Постанови КМУ №393 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, обчисленої згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а саме за 23 (двадцять три) календарні роки.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 проводити виплату належної грошової допомоги при звільненні, згідно ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII та п. 10 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з врахуванням періоду навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року, у відповідності до абзацу першого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»; зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату належної грошової допомоги при звільненні, згідно ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII та п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, з врахуванням періоду навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року, у відповідності до абзацу першого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та Головне управління ДФС у Рівненській області оскаржили його в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції з посиланням на відсутність затвердженого переліку посад, як підстави відмови в зарахуванні йому до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах є неправомірним, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню і в цій частині.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ГУ ДФС у Рівненській області зазначає те, що чинним законодавством передбачена можливість зарахування періоду навчання в державних органах лише до вислуги років для призначення пенсії та не передбачено право на виплату одноразової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за період навчання у вищому навчальному закладі, через що адміністративний позов задоволенню не підлягає

В судовому засіданні позивач підтримав свою апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги відповідача заперечив, вважає оскаржене рішення суду незаконним та протиправним та повністю підтримав доводи, зазначені у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 29.03.2018 року №9-о «По особовому складу податкової міліції» (далі наказ про звільнення від 29.03.2018 року №9-о), 02.04.2018 року звільнено з посади та з органів податкової міліції в запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «а» (за віком) підполковника податкової міліції Павлуня С.Р., начальника штаба оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області.

Вислуга на день звільнення складає: в календарному обчисленні - 17 (сімнадцять) років 03 (три) місяці 13 днів, в пільговому обчисленні 17 (сімнадцять) років 11 (одинадцять) місяців 14 днів. В органах податкової міліції - 14 (чотирнадцять) років 10 (десять) місяців 12 днів.

Вирішено виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні згідно ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІ1 та п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактам, начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 14 (чотирнадцять) календарних років служби в органах податкової міліції з дня останнього зарахування на службу (а.с. 17).

Наявність у ОСОБА_1 вислуги станом на 01.03.2018 року визначеної у кількості 17 років 4 місяці 10 днів, також підтверджується копією грошового атестату №5/18 (а.с. 18).

Згідно із записів копії трудової книжки НОМЕР_1 , в період з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року, позивач навчався у вищому навчальному закладі - Українському інституті інженерів водного господарства (а.с. 14-16).

Як стверджуються копією військового квитка Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 пройшов курс військової підготовки при Українському інституті інженерів водного господарства та наказом МОУ №266 від 18.06.1995 року йому присвоєно військове звання лейтенант (а.с. 22).

В період з 17.08.1995 року по 30.08.1996 року працював у Державній податковій інспекції по Рівненській області на посаді державного податкового інспектора оперативно-ревізійного відділу управління податкових розслідувань. 02.07.1996 року присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби І рангу.

16.09.1997 року призначений на посаду старшого державного податкового ревізора- інспектора юридично-методологічного відділу управління податкових розслідувань Державної податкової адміністрації в Рівненській області та до 07.06.2002 року (4 роки 08 місяців 21 день) працював у вказаній державній установі обіймаючи різні посади.

З 22.05.2003 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в управління податкової міліції ДПА в Рівненській області, а 02.04.2018 року звільнений з посади та з органів податкової міліції в запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «а» (за віком) (а.с. 14-16).

Вказані періоди роботи на зазначених посадах також підтверджуються копією послужного списку, долученого до матеріалів справи (а.с. 19-21).

Так як на день звільнення 02.04.2018 року, позивачу не було зараховано у вислугу років, роботу в органах Державної податкової інспекції та адміністрації, а виплату одноразової грошової допомоги при звільненні проведено тільки за 14 календарних років без урахування періоду навчання у вищому навчальному закладі та періоду роботи в податковій службі України, ОСОБА_1 14.08.2018 року звернувся до Головного управління ДФС у Рівненській області щодо визначення календарної вислуги років на день звільнення - 02.04.2018, з врахуванням періоду роботи з 17.08.1995 року по 30.10.1996 року (1 рік 13 днів) у Державній податковій адміністрації у Рівненській області та періоду роботи з 16.09.1997 року по 07.06.2002 року (4 роки 08 місяців 21 день) у Державній податковій інспекції у Рівненській області, а також з урахуванням зазначених періодів праці та періоду навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року з розрахунку, у відповідності до абзацу першого пункту 2 наведеної Постанови КМУ №393 - один рік за шість місяців (2 роки 6 місяців), просив здійснити перерахунок та виплату належної йому грошової допомоги при звільненні згідно ст. 9 Закону №2262-ХІІ та п. 10 Постанови КМУ №393 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, обчисленої згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а саме за 23 (двадцять три) роки (а.с. 9-10).

Відповіддю від 10.09.2018 року за № 7169/10/17-00-04-211 Головне управління ДФС в Рівненській області відмовило позивачу у зарахуванні періодів роботи до строку календарної вислуги та відповідно, проведенні виплати одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої п. 10 Постанови КМУ №393.

Свою відмову Головне управління ДФС у Рівненській області мотивувало положеннями Наказу МВС України від 22.11.1993 року №748, яким затверджено перелік посад працівників апарату Адміністрації Президента України, апарату Секретаріату та Управління справами Верховної ради України, Верховної Ради Республіки Крим, обласних, міських районних Рад народних депутатів, апарату Кабінету Міністрів України, міністерств та державних комітетів, облдержадміністрацій, держадміністрацій м. Києва і Севастополя, районних держадміністрацій у разі переходу з яких на службу, зараховується час роботи в державних органах для призначення пенсій відповідно до Закону. Зарахування часу роботи на посадах державних службовців в Державний фіскальній службі України (ДПА, ДПС, Міндоходах), інших державних установах до вислуги років для призначення пенсій відповідно до Закону, чинним законодавством не передбачено (а.с. 11).

Водночас, на думку позивача ОСОБА_1 посилання Головного управління ДФС у Рівненській області на зазначений наказ є протиправним, так як на час звільнення вказаний Наказ МВС України № 748 від 22.11.1993 року був скасований Наказом МВС України №684 від 20.06.2004 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.07.2004 року за №860/9459), тобто ДФС відмовляючи у задоволення вимог керувалась не чинним нормативним документом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що перелік посад центральним органом виконавчої влади не затверджувався, що виключає можливість зарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії, періоду роботи з 17.08.1995 року по 30.08.1996 року (1 рік 13 днів) у Державній податковій інспекції у Рівненській області та періоду з 16.09.1997 року по 07.06.2002 року (4 роки 08 місяців 21 день) у Державній податковій адміністрації у Рівненській області, а до розрахунку одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, у відповідності до Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови №393, доказів включення вказаного періоду навчання ОСОБА_1 , з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року відповідачем не надано.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до пункт «и» частини 1 статті 17 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1999 року №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.

Абзацом 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.

Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстав для висновку, що особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Відтак, відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії часу попередньої роботи в державних органах є неправомірним.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року у справі №819/1695/16.

Згідно із пунктом 10 Постанови КМУ №393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, відмова у визначенні позивачу календарної вислуги років на день звільнення з врахуванням періоду з 17.08.1995 року по 30.08.1996 року праці у Державній податковій інспекції у Рівненській області та періоду з 16.09.1997 року по 07.06.2002 року праці у Державній податковій адміністрації у Рівненській області є неправомірною, а з врахуванням п. 10 Постанови КМУ №393 підлягає перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням зазначених періодів в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем при календарному обчисленні вислуги років, а саме 17 (сімнадцять) років 03 (три) місяці 13 днів, для виплати відсоткової надбавки за вислуги років зараховано період навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі.

Однак, як уже зазначалось судом апеляційної інстанції виплаті підлягає одноразова грошова допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби.

Однак, період навчання позивача у вищому навчальному закладі не є періодом служби в розумінні п. 10 Постанови КМУ №393, відтак позовна вимога щодо перерахунку та виплати грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за період навчання позивача у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 року по 01.07.1995 року задоволенню не підлягає.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наведених вище підстав.

Крім цього, частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі аналізу наведеної правової норми видно, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не наведено аргументованих причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Відтак відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі №1740/2508/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними бездіяльність Головного управління ДФС в Рівненській області щодо відмови у визначенні ОСОБА_1 календарної вислуги років на день звільнення - 02.04.2018 року з врахуванням періоду з 17.08.1995 року по 30.10.1996 року (1 рік 13 днів) праці у Державній податковій інспекції у Рівненській області та періоду 16.09.1997 року по 07.06.2002 року (4 роки 08 місяців 21 день) праці у Державній податковій адміністрації у Рівненській області, а також відмову з врахуванням зазначених періодів праці, здійснити перерахунок та виплату належної грошової допомоги при звільненні згідно ст. 9 Закону №2262-ХІІ та п.10 Постанови КМУ №393 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, обчисленої згідно з пунктами 1 і 2 Постанови КМУ №393.

Зобов`язати Головне управління ДФС в Рівненській області провести ОСОБА_1 перерахунок календарної вислуги років на день звільнення - 02.04.2018 року з врахуванням періоду з 17.08.1995 року по 30.10.1996 року (1 рік 13 днів) праці у Державній податковій інспекції у Рівненській області та періоду 16.09.1997 року по 07.06.2002 року (4 роки 08 місяців 21 день) праці у Державній податковій адміністрації у Рівненській області, здійснити перерахунок та виплату належної грошової допомоги при звільненні згідно ст. 9 Закону №2262-ХІІ та п. 10 Постанови КМУ №393 в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, обчисленої згідно з пунктами 1 і 2 Постанови КМУ №393.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Н. М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови складено 24.05.2019 року.