Справа № 809/1092/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2332/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

треті особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року про повернення без розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову у справі № 809/1092/18 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фізична особа-підприємець Бучко Христина Мирославівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Грицюк П.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту ухвали 26.06.2018 року ,-

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець Бучко Христина Мирославівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про зобов`язання вчинити дії.

Також, 25 червня 2018 року Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк`про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Постановляючи ухвалу суд зазначив, що позивачем додано до заяви квитанцію за № 4830410 від 14.05.2018 року про сплату судового збору у розмірі 528,60 гривень, проте відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у даній справі не відбулося, оскільки квитанцію про сплату судового збору за аналогічним номером, датою та розміром було додано до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яка надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 18.05.2018 року в адміністративній справі № 809/863/18, що підтверджено довідкою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року.

Відтак, згідно з частиною 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повернув її заявнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, апелянт - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що у своєму позові ПАТ «Дельта Банк» по справі № 809/1092/18 надав пояснення щодо сплати судового збору, де було зазначено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7048 грн. двома платіжними дорученнями, які додані до позовної заяви. В платіжному дорученні № 5193649 від 04.06.2018 року було зазначено про сплату судового збору по справі № 809/863/18.

Крім того, в позовній заяві по справі № 809/1092/18 зазначено, що ПАТ «Дельта Банк» 18.05.2018 року пред`являв позовну заяву з такими самими вимогами, що й в даному позові із тими самими платіжними дорученнями (справа №809/863/18). Також було зазначено, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом по справі №809/863/18 не було відкрито провадження по справі та ухвалою від 07.06.2018 року було повернуто позовну заяву АТ «Дельта Банк» у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви. Разом з повернутим позовом ПАТ «Дельта Банку» було повернуто платіжне доручення по сплаті судового збору за подану заяву про забезпечення позову, так як така заява в справі № 809/1092/18 не була розглянута судом. Відтак, позивач вважає, що сплатив судовий збір при пред`явленні позову по справі №809/863/18 в повному обсязі, як за подання позову, так і за заяву про забезпечення позову, та не вичерпав своє право на розгляд позовної заяви із зазначеними вище вимогами та повернутими платіжними дорученнями по судовому збору, так як судовий збір не був використаний на розгляд судової справи № 809/863/18, в тому числі на розгляд заяви про забезпечення позову по справі № 809/863/18.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про забезпечення позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

25 червня 2018 року Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив заборонити ОСОБА_1 , Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради, Приватному нотаріусу Івано-Франківського нотаріального округу Фрісу І.П. та будь-яким іншим суб`єктам, на які покладено функції із проведення державної реєстрації прав, зокрема, але не виключно: акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам, нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,0461 га, що знаходиться в урочищі Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд.

Після одержання заяви про забезпечення позову, суд з`ясовує, чи вона відповідає вимогам, передбаченимстаттею 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 4 статті 152 КАС України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон).

У частині 1 статті 1 Закону наведено визначення судового збору. Це платіж, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом.

Згідно частини 1 статті 2 Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 статті 9 Закону суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як встановлено судом першої інстанції та апелянтом не заперечується, на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову позивач долучив до неї квитанцію за № 4830410 від 14.05.2018 року про сплату судового збору у розмірі 528,60 гривень.

Дану квитанцію про сплату судового збору за аналогічним номером, датою та розміром було додано до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яка надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 18.05.2018 року в адміністративній справі № 809/863/18, що підтверджено довідкою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року.

Постановою правління Національного банку від 21.01.2004 №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Нею, зокрема, встановлені загальні правила, види та стандарти розрахунків клієнтів банків, а також вимоги щодо заповнення розрахунковихдокументів.

Відповідно до інструкції платіжне доручення оформлюється згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів. Так, одним із реквізитів є «призначення платежу». Платник заповнює його таким чином, аби надати повну інформацію про платіж і документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства. Він же відповідає за дані, зазначені в цьому реквізиті.

У платіжному дорученні, яке є документом про сплату судового збору, у розділі «Призначення платежу» мають бути вказані відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується збором.

На час надходження матеріалів до суду першої інстанції у справі № 809/1092/18, відомості щодо зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у даній справі були відсутні.

Також слід зазначити, що у поданій заяві Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову не зазначено жодного пояснення щодо поданої квитанції про сплату судового збору.

Слід звернути увагу апелянта на те, що частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Слід зазначити, що у разі ж виникнення інших підстав, які не перераховані у ст. 7 Закону України «Про судовий збір», в тому числі сплати судового збору без подальшого звернення до суду і відповідно відсутності підстав для ухвалення судового рішення з питання повернення судового збору, кошти повертаються відповідно до Порядку повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за № 1000/7288 (із змінами і доповненнями).

Згідно з положеннями ст.74 КАС обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду доказів, які не стосуються предмета доказування. Останнім є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню під час ухвалення судового рішення (ст.76 КАС).

Відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до матеріалів справи додано платіжне доручення, яке було додано до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яка надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 18.05.2018 року в адміністративній справі № 809/863/18.

Згідно з частиною 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув заяву без розгляду, з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування такої ухвали відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року про повернення без розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову у справі № 809/1092/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 23.05.2019 року.