Справа № 560/578/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/578/19
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю:секретаря судового засідання Литвинюк К.Б. представника позивача - Колісник С.Є. представника відповідача - Кундиловської М.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "27" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ПРЕДМЕТ, ПІДСТАВИ ТА ЗМІСТ ПОЗОВУ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "27" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Хмельницькій області від 27.12.2018 р. № , № , № , № про застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у грудні 2018 року проведено камеральну перевірку ТОВ «27» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за 2017-2018 роки, якою встановлено факт несвоєчасності реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки складено Акт №162/22-01-50-05/40063820 від 17.12.2018 року про результати камеральної перевірки, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення № від 27.12.2018 року, № від 27.12.2018 року, № від 27.12.2018 року та № від 27.12.2018 року, якими до позивача за затримку реєстрації податкових накладних застосовані штрафні санкції на загальну суму 28185,50 грн.

Позивач зазначає, що перевірені податкові накладні не надавались отримувачам (покупцям), а тому до нього не може бути застосований штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. Крім того вважає, що податковий орган вже проводив перевірку накладних за вказані періоди, а тому повторно проводити перевірку він не мав права. Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм матеріального права, позивач звернувся до суду.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ ТА СТОРІН.

21 березня 2019 року відкрите провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 18.04.2019 року.

04 квітня 2019 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, де відповідач посилається на те, що податкові накладні, які не надаються покупцю, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, операції, за якими виписувались податкові накладні товариством, не були звільнені від оподаткування, а тому виняток щодо незастосування штрафних санкцій на підприємство позивача не розповсюджується. Просить у позові відмовити.

В підготовчому засіданні 18.04.2019 року сторони не заявили про уточнення позовних вимог і заперечень, однак заявили про намір подати відповідь на відзив та заперечення на неї, у зв`язку з чим суд визначив їм строк для подачі вказаних документів.

26 квітня 2019 року надійшла відповідь позивача на відзив, 06 травня 2019 року від Головного управлінням ДФС України надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких сторони наполягають на своїх попередньо викладених доводах.

14 травня 2019 року суд закрив підготовче провадження і того ж дня за письмовою згодою сторін розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у адміністративному позові. Вважає, що норма Податкового кодексу України допускає неоднозначне тлумачення положення про те, за якими операціями допускається звільнення від відповідальності за несвоєчасність реєстрації податкових накладних. На думку позивача, за рядом операцій, де він виступав постачальником і виписував податкові накладні неплатникам податку, позивач звільнений від відповідальності за несвоєчасність реєстрації податкових накладних. Зважаючи на це вважає, що застосування штрафних санкцій відповідачем є протиправним і просить скасувати оскаржені рішення податкового органу.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та запереченнях на відповідь на відзив. Покликається на те, що суть спору полягає у дотриманні позивачем вимог фінансової дисципліни, яка передбачена нормами Податкового кодексу. Оскільки позивач не є особою, яка звільнена законом від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, а операції за якими виписувались податкові накладні, підлягали оподаткуванню, підстави для скасування податкових повідомлень-рішень відсутні. Крім того вважає, що податковим органом не проводилась повторна позапланова перевірка, а проведена саме камеральна перевірка, відтак доводи позивача в цій частині ставляться під сумнів. Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «27» є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12.10.2015 року та є платником податків за основним місцем обліку в Головному управлінні ДФС у Хмельницькій області.

У грудні 2018 року працівником ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування Товариством з обмеженою відповідальністю «27» за 2017-2018 роки.

За результатами перевірки складено Акт про результати камеральної перевірки щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за 2017-2018 роки ТОВ «27» від 17.12.2018 року №162/22-01-50-05/40063820 (а. с. 13-15), який отримано Позивачем 18.01.2019 року.

Перевіркою зроблений висновок про порушення ТОВ «27» п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування згідно переліку, наведеного у Додатку № 1 до Акту перевірки (а. с. 16,17) проведена з порушенням законодавчо встановлених строків.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС України в Хмельницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення № від 27.12.2018 року, № від 27.12.2018 року, № від 27.12.2018 року та № від 27.12.2018 року (а.с.18-26), якими застосовано передбачений ст. 120-1.1 ПКУ штраф за затримку (несвоєчасність) реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Загальна сума штрафу, застосованого за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, становить 28185,50 грн. (двадцять вісім тисяч сто вісімдесят п`ять грн. 50 коп.).

Товариство з обмеженою відповідальністю «27» звернулось до суду, вважаючи рішення відповідача протиправними у зв`язку з тим, що податкові накладні, зазначені в акті камеральної перевірки, не надавались отримувачам (покупцям), а тому штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ, не застосовуються.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246.

Пунктами 201.1, 201.4 ст.201 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою ( п.201.10 ст.201 ПК України). Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені п.201.10 ст.201 ПК України, у відповідності з яким реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних передбачена приписами ст.120-1 ПК України. Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до ПК України та викладено в новій редакції статтю 120-1 ПК України.

Так, за змістом вказаної норми, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

У статті 120-1 ПК України законодавцем визначені виключні випадки, які звільняють платника від штрафних санкцій, а саме у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана норма передбачає неоднозначне тлумачення прав платника податків щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в частині того, чи повинні такі податкові накладні одночасно відповідати двом умовам - не надаватися покупцю та/або складатися за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування; які оподатковуються за нульовою ставкою.

На думку суду, що ґрунтується на буквальному та логічному тлумаченні формулювання вказаної норми, для звільнення платника від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, необхідна одночасна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Матеріалами справи підтверджується, що предметом проведеної відповідачем перевірки були питання своєчасності реєстрації товариством податкових накладних в ЄРПН, складених та зареєстрованих на адресу неплатників ПДВ, де в усіх накладних визначена основна ставка оподаткування - 20 відсотків (код ставки 20), пільги відсутні.

Крім того, вказані у податкових накладних послуги (товари, роботи), надані позивачем, не віднесені нормами ПК України до операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, що не є об`єктом оподаткування, або які звільнені від оподаткування.

Суд не погоджується з висловленим позивачем тлумаченням положення п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, оскільки враховуючи правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 07 лютого 2019 року по адміністративній справі №808/3250/17 (провадження №К/9901/60461/18) стосовно аналогічного спору, штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних не застосовується лише по податкової накладній, що не надається отримувачу (покупцю), яка складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Суд також звертає увагу на аналогічну правову позицію, висловлену Верховним Судом в постанові Касаційного адміністративного суду від 04.09.2018р. у справі № 816/1488/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення спору.

Відтак, суд вважає, що відповідач підтвердив та довів в судовому засіданні обставини, якими він обґрунтовує доводи про порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201 ПК України, а також правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Що стосується доводів позивача про те, що податковий орган протиправно провів повторну перевірку, під час якої знову досліджував ті ж самі періоди та документи, що і під час планової перевірки, що заборонено п. 78.2 ст. 78 ПКУ, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та письмових доказів, у березні - квітні 2018 року у ТОВ"27" дійсно проводилась документальна планова виїзна перевірка за період з 12.10.2015 по 31.12.2017 року.

У акті планової перевірки від 14.05.2018 року є посилання на попередні акти камеральних перевірок, якими у окремі періоди перевірялись питання своєчасності реєстрації податкових накладних. У той же час, за результатами цієї планової перевірки повідомлення-рішення форми "Н" не складались і штрафні санкції не застосовувались. Крім того, порівняння даних податкових накладних свідчить про те, що у всіх актах перевірок фігурують різні податкові накладні, номери яких не збігаються між собою.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач провів у грудні 2018 року не позапланову, а саме камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних, що не суперечить вимогам Податкового кодексу.

Відповідно до абз. 2 п. 78.2 ст. 78 ПКУ контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

А оскільки відповідач не проводив документальну позапланову перевірку, яка передбачена підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суд відхиляє доводи позивача в цій частині. Відтак, відповідач довів правомірність вчинених ним рішень, зважаючи на що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 травня 2019 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "27" (вул. Грушевського, 59,Городок,Городоцький район, Хмельницька область,32000 40063820)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 39492190)

Головуючий суддя І.С. Козачок