Справа № 1440/1965/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/1965/18
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.
при секретарі Поповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма «МЕТАЛБУДСЕРВІС» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року ТОВ фірма «МЕТАЛБУДСЕРВІС» (надалі позивач) звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області (надалі відповідач, ДФС), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, яке прийнято на підставі акту від 11.05.2018 року №1040/14-29-14-07/39154207, яким позивачу донараховано 3015007,37 грн. основаного боргу з податку на додану вартість та 760085,55 грн. штрафних санкцій;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 25.07.2018 року №41594.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що акт перевірки не підписаний головним державним ревізором-інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області, ОСОБА_1 , яка зазначена в вступній частині акту, як особа, яка здійснювала перевірку. Вищезазначеною посадовою особою також не підписані і всі додатки до акту перевірки, натомість, як в акті перевірки, так і в додатках до нього прописано «відпустка».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ фірма «Металбудсервіс» зареєстровано в Миколаївському міському управлінні юстиції 31.03.2014 року. Основним видом діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, підготовчі роботи на будівельному майданчику та інші роботи із завершення будівництва.

26.04.2018 року ДФС видало направлення №1271/14-29-03-01-28 та №1270/14-29-03-01-28 заступнику начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ДФС ОСОБА_2 та головному державному ревізор-інспектору відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ДФС Яцків Н.О..

Протягом 26.04.2018 року по 04.05.2018 року зазначеними працівниками ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість.

За результатами перевірки було складено Акт №1040/14-29-14-07/39154207 від 11.05.2018 року (надалі акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижений податок на додану вартість у сумі 3209002,00 грн., а також завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 108789,00 грн..

Зазначений Акт перевірки був підписаний заступником начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту Алексєєвим А.В..

Головний державний ревізор-інспектор Яцків Н.О. з 05.05.2018 року по 20.05.2018 року перебувала у відпустці. Відповідно, акт перевірки ревізор-інспектор Яцків Н.О. не підписала, а напроти її прізвища була проставлена відмітка «відпустка».

11.06.2018 року уповноваженою особою ДФС на підставі акту перевірки прийняті спірні податкові повідомлення-рішення №7 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3790883,75 грн., з яких 3032707,00 грн. за податковими зобов`язаннями, а 758176,75 грн. за штрафними санкціями, №7 про завищення суми від`ємного значення за вересень 2015 року на суму 12122,00 грн. та жовтень 2017 року на суму 96667,00 грн..

25.07.2018 року ДФС направила на адресу ТОВ фірми «Металбудсервіс» податкову вимогу №41594-17 про необхідність сплати податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 5143844,65 грн., з яких 3015007,37 грн. за основаним платежем, 760085,55 грн. за штрафними санкціями та 1368751,73 грн. пеня.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки за відсутності підпису посадової особи контролюючого органу, яка проводила перевірку є недопустимим доказом, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Таким чином, відповідно до вимог Податкового кодексу України, підставою для визначення суми грошового зобов`язання контролюючим органом є акт податкової перевірки, якою встановлені відомості про заниження платником податків суми його податкових зобов`язань.

Відповідно до ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, який затверджений наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015 року, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Отже, враховуючи наведені вимоги Податкового кодексу України та Порядку, підписання Акту перевірки посадовими особами контролюючого органу є головною умовою дійсності такого акту.

Відсутність підпису посадових осіб контролюючого органу у Акті перевірки, які його склали, робить такий акт нечинним, а тому такий акт не може слугувати підставою для нарахування платнику податків податкових зобов`язань.

В запереченнях на позов ДФС зазначило, що документальна позапланова виїзна перевірка позивача була проведена з 26.04.2018 року по 04.05.2018 року. Тобто, відпустка ОСОБА_3 розпочалася наступного дня після закінчення строку проведення перевірки, що не могло вплинути на можливість здійснення нею цієї перевірки.

Колегія суддів відхиляє такі доводи ДФС, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції, відпустка посадової особи контролюючого органу не є поважною причиною, або підставою для звільнення контролюючого органу від обов`язку по підписанню акту перевірки.

Згідно правовій позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у аналогічній адміністративній справі №813/2451/17, відсутність підписів посадових осіб в акті перевірки, хоча вони були направлені на таку перевірку і у вступній частині акту зазначені як такі, що цю перевірку проводили, робить такий акт перевірки недопустимим доказом. А відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги недопустимі докази.

За таких обставин колегія суддів вважає, що податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі непідписаного акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися законними, а тому підлягають скасуванню.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржував лише податкове повідомлення-рішення №7 про визначення ТОВ фірма «Металбудсервіс» грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3790883,75 грн., оскільки про його існування дізнався з отриманої ним спірної вимоги. Друге податкове повідомлення-рішення №7 про завищення суми від`ємного значення, за вересень 2015 року на суму 12122,00 грн. та жовтень 2017 року на суму 96667,00 грн., позивач не оскаржував, оскільки воно йому не вручалось, а набуло статусу узгодженого відповідно до абз.3 п.58.3 ст.58 ПК України через повідомлення поштовою службою про неможливість вручення.

Отже, враховуючи необізнаність позивача про існування податкового повідомлення-рішення №7 та висновки про неможливість винесення податкових повідомлень-рішень на підставі непідписаного акту перевірки, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо виходу за межи позовних вимог, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, з метою надання повного ефективного захисту прав позивача, та скасування податкового повідомлення №7.

За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що спірні податкові повідомлення-рішення ДФС від 11.06.2018 року №7 та №7, та вимога ДФС №41594-17 від 25.07.2018 року, є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 24 травня 2019 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.