Справа № 160/3846/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 травня 2019 року Справа № 160/3846/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Букіна Л.Є., розглявши у місті Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення та наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 25.04.2019 надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 12.11.2015 року № 1 про анулювання свідоцтва про зайняття нотаріальної діяльності ОСОБА_1 № 3459 , видане Міністерством юстиції України 08.09.1999 року та наказу Міністерства юстиції України від 13.11.2015 року № 2286/5 прийнятого відповідно до вказаного рішення № 1.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (сплати судового збору), зокрема: для надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску

На виконання вимог ухвали суду від 14.05.2019 року позивачем надіслано на адресу суду, у тому числі: заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, в якій вказав, що пропуск звернення до суду з цим позовом з поважних причин з огляду на набрання ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2019 року законної сили.

Розглядаючи вказану заяву, суд зазначає, зокрема про таке.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Тобто, виходячи із зазначених норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого права та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

В контексті вказаного слід зазначити, що поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову, зокрема: у публічно-правових відносинах.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що 31.12.2014 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000107, позивача звільнено від кримінальної відповідальності за злочинне посягання на підроблення документів і їх збут за п. 3 ч. 1 статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Так, 12.11.2015 року оскарженим рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 12.11.2015 року № 1 прийнято рішення про анулювання свідоцтва позивача про зайняття нотаріальною діяльністю. На думку позивача, підставою для прийняття такого рішення було вищевказана ухвала суду від 31.12.2014 року.

Оскарженим наказом Міністерства юстиції України від 13.11.2015 року № 2286/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 » відповідно до вищевказаного рішення, у зв`язку із закриттям кримінального провадження щодо нотаріуса з нереабілітуючих підстав анульовано свідоцтво позивача про зайняття нотаріальної діяльності, видане Міністерством юстиції України 08.09.1999 року № 3459 на ім`я ОСОБА_1 .

Вважаючи вказані рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 12.11.2015 року № 1 та наказ Міністерства юстиції України від 13.11.2015 року № 2286/5 протиправним, позивач оскаржив їх до суду.

З цього приводу суд зазначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (стаття 99 КАС України у редакції чинній на момент прийняття оскаржених наказів).

Так, як свідчать матеріали справи, про оскаржене рішення та наказ позивач дізнався наприкінці 2015 року, тоді як за захистом прав звернувся до суду у квітні 2019 року, тобто зі спливом шестимісячного строку звернення до суду.

У надісланій на адресу суду заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, позивач вказаний пропуск строку обґрунтував обставинами звернення до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (справа №200/23277/14-к, провадження №1-о/0203/1/2019) з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.12.2014 року та набранням 13.03.2019 року законної сили ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2019 року, якою кримінальне провадження № 0000107 щодо позивача закрито за реабілітуючи ми обставинами.

Проте, суд не знаходить такі причини пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки інститут нововиявлених обставин є окремим порядком звернення до суду та не розглядається у взаємозв`язку з загальним порядком звернення до суду.

Суд відмічає, що поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

А відтак, обставини звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.12.2014 року не є обставинами, які є об`єктивно непереборними, або не залежали від волевиявлення особи, оскільки з моменту прийняття оскаржених рішень позивач не був обмежений як у доступі для звернення до суду за захистом своїх прав так і у одночасному доступі для звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаної ухвали суду.

Відповідно до статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ураховуючи наведене та зважаючи на те, що позивачем не зазначено обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість звернення ним до суду у визначений законом строк, вказану ОСОБА_1 причину пропуску строку не може бути визнано поважною для поновлення строку.

Отже, подана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Є. Букіна