Справа № 0940/18/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3686/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, головуючий суддя Панікар І.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, повний текст якого складено 20.02.2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Надвірнянського ОУПФУ Івано-Франківської області, в якому просила визнати неправомірними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо припинення виплати пенсії за віком з липня 2018 року; зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до стажу період роботи з 25.12.1989 року по 02.12.1997 року, з 10.01.1998 року по 21.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 30.05.2008 року та з 10.06.2008 року по 07.06.2011 року в МЛП «Богучанський лес» Богучанського району Красноярського краю, Російської Федерації; зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відновити виплату пенсії за віком з 01 липня 2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що сумніви відповідача щодо факту її роботи в районах крайньої півночі на МЛП «Богучанський лес», які слугували підставою для припинення виплати пенсії є необґрунтованими.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково; визнано неправомірними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо припинення виплати пенсії за віком з липня 2018 року; зобов`язано Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відновити виплату пенсії за віком з 01 липня 2018 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Надвірнянське ОУПФУ Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що дії відповідача щодо припинення виплати пенсії є правомірними, оскільки МЛП «Богучанський лес» зареєстроване в 1993 році та ліквідоване в 2007 році, тоді як записи в трудовій книжці позивача проведено з 1989 року, а довідка про стаж роботи видана в 2011 році.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як особа, якій призначена пенсія за віком згідно протоколу № 519 від 14.06.2018 року, оскільки 14.03.2018 року звернулась до відповідного управління Пенсійного фонду України за призначенням відповідної пенсії (а.с. 27).

Згідно змісту листа Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за № 3577/03 від 18.07.2018 року, відповідач не заперечує, що трудовий стаж позивача при призначенні їй пенсії, прирівняний до роботи у районах Крайньої Півночі та, відповідно, зарахований за періоди роботи останньої на посаді кухаря у МЛП «Богучанський лес»: з 25.12.1989 року по 02.12.1997 року, з 10.01.1998 року по 21.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 30.05.2008 року та з 10.06.2008 року по 07.06.2011 року, що підтверджується записами трудової книжки за НОМЕР_1 БТ-І 6295516 позивача та довідки про стаж, виданої 08.06.2011 року за № 2 (а.с. 13-16, 18).

Водночас, вищевказаним листом Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за № 3577/03 від 18.07.2018 року, позивача проінформовано про те, що з липня 2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 тимчасово припинено до надходження відповідей на листи управління про підтвердження періодів функціонування МЛП «Богучанський лес». Підставою слугувала інформація з електронних ресурсів про те, що МЛП «Богучанський лес» зареєстровано та внесено в реєстр тільки 23.11.1993 року, а рішенням Арбітражного суду Краснянського краю від 26.04.2006 року справа № А33-6325/2006 МЛП «Богучанський лес» визнано банкрутом та відкрито відповідну процедуру строком до 19.04.2007 року, що викликало сумніви у Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо наявного пільгового стажу ОСОБА_1 .

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт роботи позивача у період з 25.12.1989 року по 02.12.1997 року, з 10.01.1998 року по 21.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 30.05.2008 року в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої ОСОБА_2 підтверджується записами трудової книжки та довідки про підтвердження трудового стажу за № 2 від 08.06.2011 року (а.с. 13-16, 18). Відтак, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи позивача в районі Крайньої Півночі, відповідач вважав їх як достатні підстави для зарахування до пільгового трудового стажу, призначивши їй пенсію за віком, згідно протоколу № 519 від 14.06.2018 року, з дати звернення - 14.03.2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої ОСОБА_2 , та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на ОСОБА_3 Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів ОСОБА_4 колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Факт роботи позивача у період з 25.12.1989 року по 02.12.1997 року, з 10.01.1998 року по 21.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 30.05.2008 року в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджується записами трудової книжки та довідки про підтвердження трудового стажу за № 2 від 08.06.2011 року (а.с. 13-16, 18).

Відтак, враховуючи відомості трудової книжки та архівних довідок, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування їй до пільгового трудового стажу періоди роботи, а відтак відсутні підстави для припинення виплати позивачу пенсії за віком.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, відтак такі підлягають частковому задоволенню.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак вірним є висновок суду попередньої інстанції щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі №0940/18/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Н. М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови складено 24.05.2019 року.