Справа № 240/5027/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/5027/18
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби , без урахування надбавки за виконання особливо важливих завдань, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007, до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, враховуючи довідку військової частини НОМЕР_2 від 09.11.2017 №1465 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за період з вересня 2015 року по серпень 2017 року;
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16.06.2017 №175 на підставі ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" його було звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "з" пункту 1 ( у зв6язку з досягненням граничного віку перебування військовозобов`язаних в запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду). На даний час він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою від 30 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви.
22 листопада 2018 року на виконання вимог ухвали від 30 жовтня 2018 року про залишення позовної заяви без руху до суду надійшла заява позивача з усуненими недоліками.
Ухвалою судді від 22 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників справи.
Копією вищезазначеної ухвали 23 листопада 2018 року було надіслано на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та яка відповідає адресі відповідача, вказаній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Однак, станом на дату розгляду справи відповідач свого права на заперечення щодо заявлених позовних вимог не реалізував, відзиву на позовну заяву до суду не надав.
Ухвалою від 26 грудня 2018 року адміністративну справу №240/5027/18 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 21 січня 2019 року 12:00.
У зв`язку з неявкою 21 січня 2019 року в судове засідання відповідача, розгляд справи було перенесено на 14 лютого 2019 року о 10:00.
04 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання від представника Військової частини НОМЕР_1 , в якому останній просив провести судове засідання у справі, що було призначене на 14 лютого 2019 року, в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 11 лютого 2019 року клопотання представника відповідача задоволено, призначено провести судовий розгляд адміністративної справи № 240/5027/18 14 лютого 2019 року о 10:00 в режимі відеоконференції з Білоцерківським міськрайонном судом Київської області.
З технічних причин, судове засідання по справі, що було призначене на 14 лютого 2019 року в режимі відеоконференції, проведено не було. Розгляд справи перенесено на 28 лютого 2019 року о 14:30.
В судовому засіданні, що відбулося 28 лютого 2019 року було оголошено перерву до 13 березня 2019 року о 14:30 для надання відповідачу можливості подати додаткові докази.
13 березня 2019 року під час судового засідання протокольною ухвалою суду винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання було задоволено клопотання відповідача та залучено до участі в справі в якості третьої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а також витребувано у останнього пенсійну справу позивача. Натомість в задоволенні клопотання щодо залучення в якості другого співвідповідача Військову частину НОМЕР_3 судом було відмовлено.
В подальшому, з метою витребування у Військової частини НОМЕР_3 копій розрахункових відомостей щодо виплачено ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року, в судовому засіданні було оголошено перерву до 04.04.2019 о 14:30, а відповідний запит про витребування документів було направлено 14.03.2019 на адресу Військової частини НОМЕР_3 .
02 квітня 2019 року до відділу документального забезпечення суду від Військової частини НОМЕР_3 надійшли витребувані судом документи.
04 квітня 2019 року до суду з`явились позивач, а також представники відповідача та третьої особи. Позивача під час розгляду справи заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі, в свою чергу представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на відсутність порушень законодавства з боку Військової частини НОМЕР_1 .
Під час судового засідання протокольною ухвалою суду винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 04.04.2019 було перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою від 22 квітня 2019 року витребувано від Військової частини НОМЕР_1 інформацію щодо того в якому розмірі ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби із наданням детального розрахунку цієї допомоги, а також розрахунок середньомісячного грошового забезпечення, який був врахований відповідачем при обчисленні позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, з відображенням у ньому всіх взятих до розрахунку складових грошового забезпечення та їх розмірів, в тому числі вказати чи була врахована надбавки за виконання особливо важливих завдань за період з вересня 2015 року по серпень 2017 року.
Витребувана вищезазначеною ухвалою інформація надійшла до суду 14 травня 2019 року.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Черняхович І.Е. в період з 13.05.2019 по 17.05.2019 у відпустці, а в період з 20.05.2019 по 24.05.2019 у відрядженні, рішення по справі № 240/5027/18 прийнято 27 травня 2019 року.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що підполковник ОСОБА_2 проходи військову службу на посаді старшого офіцера відділення спеціального призначення 122 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16.06.2017 №175 позивача на підставі ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" було звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "з" пункту 1 ( у зв`язку з досягненням граничного віку перебування військовозобов`язаних в запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) (а.с.166).
Відповідно до наказу Командира Військової частини НОМЕР_2 від 03.09.2017 №65 ОСОБА_2 , починаючи з 04.09.2017 було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.41).
Зі змісту довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 15.05.2018 №2073 (а.с.42) вбачається, що на даний час позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З наявної у матеріалах справи копії пенсійної справи позивача вбачається, що пенсія ОСОБА_1 була розрахована із грошового забезпечення зазначеного у грошовому атестаті серії ЗУ №308466 (а.с.168) та додаткового грошового забезпечення зазначеного в довідці Військової частини НОМЕР_2 від 09.11.2017 №1465, згідно з якою загальний розмір отриманих позивачем за період з вересня 2015 року по липень 2017 року додаткових видів грошового забезпечення становив 118073,28 грн. (а.с.176).
Однак, під час перевірки зазначеної довідки знову було виявлено невідповідність в розмірах надбавки за виконання особливо важливих завдань, зазначених у ній.
Вказана довідка від 09.11.2017 №1465 на загальну суму додаткових видів грошового забезпечення 118073,28 грн. була врахована при призначенні та нарахуванні позивачу пенсії.
У відповідь на зазначену заяву, Військова частина НОМЕР_5 надіслала позивачу лист від 19.03.2018, яким повідомила, що враховуючи специфіку нарахування грошового забезпечення за вересень - грудень 2015 року довідка про додаткові види грошового забезпечення від 06.09.2017 №908 була оформлена невірно. Також вказано, що невірно було зроблено дві довідки про додаткові види грошового забезпечення від 09.11.2017 №1465 на суму 111337, 56 грн. та на суму 117365,00 грн. Натомість, у листі вказано, що правильною є довідка про додаткові види грошового забезпечення від 09.11.2017 №1465 на суму 118073,28 гривень, а також повідомлено, що при перевірці нарахованого позивачу грошового забезпечення за період з вересня по грудень 2015 року помилок виявлено не було (а.с.46).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до преамбули Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон України № 2011-ХІІ) цим Законом визначаються основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, соціального та правового захисту, а також гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України № 2011-XII порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання (абз. 4 п. 2 ст. 15 Закону України № 2011-XII).
При цьому, згідно з абз. 6 п. 2 ст. 15 Закону України № 2011-XII у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Згідно з ч. 3 статті 9 Закону України № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Частиною 2 статті 9 Закону України № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Пункт 38.1. Інструкції № 260 містить норму, аналогічну нормі закріпленій в п. 2 ст.15 Закону України № 2011-XII, та передбачає, що у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до п. 38.6. Інструкція №260 військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (ч. 4 ст. 9 Закону України №2011-XII).
Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (абз. 1 п. 2 Постанови №1294).
Підпунктом 1 пункту 5 Постанови №1294 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Відповідно до п. 15.1. Інструкції № 260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірах до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Враховуючи викладене, постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та нормами Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260, передбачено виплату вказаним у ній категоріям військовослужбовців, надбавки за виконання особливо важливих завдань, яка має постійний щомісячний характер, та у відповідності до положень ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення даних осіб.
В контексті зазначеного суд приходить до висновку, що відповідно до п. 38.6. Інструкції №260 надбавка за виконання особливо важливих завдань включається до складу місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
Разом з тим, як вже було зазначено судом, відповідно до Пункт 38.1. Інструкції №260 військовослужбовцям звільненим з військової служби за віком виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що розмір належної до виплати військовослужбовцю одноразової грошової допомоги визначається шляхом множення місячного грошового забезпечення, до складу якого включається оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення, в тому числі надбавка за виконання особливо важливих завдань, на 50 відсотків та на кількість повних років календарної служби.
При цьому, визначення одноразової грошової допомоги при звільненні з середньомісячного грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці до звільнення, не передбачено ні нормами Закону України №2011-XII, а ні нормами Інструкції №260.
Судом встановлено, та підтверджено наявною у матеріалах справи копією грошового атестату ОСОБА_1 серії ЗУ №308466, що на момент виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні розмір його місячного грошового забезпечення, з якого обраховується зазначена допомога, становив 6984,00 гривні, а саме: посадовий оклад - 1030,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років - 406,00 грн. (1030,00 грн.+130,00 грн. х 35 % = 406,00 грн.), надбавка за виконання особливо важливих завдань (50 %) - 783,00 грн. ((1030,00 грн. + 130,00 грн. + 406,00 грн.) х 50 % = 783,00 грн.) та премія (450 %) - 4635,00 грн.
З наявної у матеріалах справи копії розрахункової відомості №206 за вересень 2017 року судом встановлено, що ОСОБА_1 була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 6984,00 гривень (а.с.186).
При цьому, із зазначеного в розрахунковій відомості №206 за вересень 2017 року розрахунку належної до виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні вбачається, що розмір цієї допомоги був обрахований наступним чином:
6984,00 грн. х 50 % х 2 = 6984,00 грн., де:
6484,00 грн. - розмір місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 до складу якого ввійшли: посадовий оклад - 1030,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років - 406,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (50 %) - 783,00 грн. та премія (450 %) - 4635,00 грн.;
2 - кількість повних календарних років служби позивача;
50 % - розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, визначений Інструкцією № 260.
З урахуванням наведених обставин та норм права, суд дійшов висновку, що розрахунок належної позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби був здійсненний відповідачем відповідно до чинного законодавства, а до складу місячного грошового забезпечення, з якого була обрахована зазначена допомога, було включено всі передбачені законом складові грошового забезпечення та в належному розмірі, в тому числі й надбавка за виконання особливо важливих завдань (50 %) в розмірі 783,00 гривень.
Наявними у матеріалах справи розрахунковими відомостями на виплату грошового забезпечення за період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року (а.с.91-112, 129-140) повністю підтверджуються розміри отриманої ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань у вказаний період, що зазначені в довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 09.11.2017 №1465 на суму 118073,28 гривень, а тому доводи позивача в цій частині відхиляються судом.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В даному випадку, відповідачем доведено та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено правомірність своїх дії щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 783,00 грн.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович