Справа № 1.380.2019.001004
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001004
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління МВС України у Львівській області та Міністерства внутрішніх справ України, про визнання протиправними дій, скасування постанови,

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області оформлені постановою від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004 протиправними та зобов`язати державного виконавця виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі № 813/4129/17 в повному обсязі, стягнувши з Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 доплату в сумі 18 832, 50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на наступні обставини. Зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі № 813/4129/17 зобов`язано Головне управління МВС України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 року. Однак, за твердженням позивача, рішення суду в частині виплати одноразової грошової допомоги відповідачем виконано лише частково, а тому постанова від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004 прийнята відповідачем передчасно.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін; залучено Головне управління МВС України у Львівській області та Міністерство внутрішніх справ України до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх.№ 12756 від 15.04.2019), в якому заперечуючи позовні вимоги, покликається на те, що боржником надано документальне підтвердження здійснення виплати призначеної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 № 850, чим фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом. Саме тому, 15.02.2019, керуючись п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Враховуючи наведене, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити.

21.05.2019 за вх. № 17529 від позивача надійшли письмові пояснення з додатковими обгрунтуваннями позовних вимог.

У судове засідання учасники справи не прибули, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи; позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності (вх.№ 17531 від 21.05.2019).

У зв`язку з відсутністю перешкод для розгляду справи, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглянути таку у відсутності учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі долучених до матеріалів справи доказів та письмових пояснень, викладених у позовній заяві, суд встановив наступні фактичні обставини справи, та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №813/4129/17 позов задоволено повністю. Суд ухвалив: визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 оформленої листом №15/2-к-397 від 28.07.2017 року; зобов`язати Головне управління МВС України у Львівській області повторно надіслати МВС України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 та скерувати таке рішення до Головного управління МВС України у Львівській області для проведення виплати; зобов`язати Головне управління МВС України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №813/4129/17 видано відповідні виконавчі листи.

28.01.2019 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служб Міністерства юстиції України закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 813/4129/17, виданого 08.10.2018 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України (адреса: 01601, м.Київ, вул.Богомольця, 10) призначити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 та скерувати таке рішення до Головного управління МВС України у Львівській області для проведення виплати.

Згідно з вказаною постановою, встановлено, що відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2018 № 12/6-6036 та висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 23.11.2018 ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 252600, 00 грн. та скеровано до ГУ МВС України у Львівській області для проведення виплати.

15.02.2019 головним державним виконавцем відділу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області закінчено виконавче провадження (ВП № 57439004) з примусового виконання виконавчого листа № 813/4129/17, виданого 08.10.2018 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління МВС України у Львівській області (адреса: 79007, м. Львів, пл.Г.Григоренка,3) виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку позивача, ГУ МВС України у Львівській області перераховано на рахунок позивача одноразову грошову допомогу в сумі 233 765, 50 грн.

15 лютого 2019 року позивач звернувся до ГУ МВС України у Львівській області із заявою про проведення доплати одноразової грошової допомоги в сумі 18 832, 50 грн.

Листом №К-37/Оп/05/17-2019 від 21.02.2019 ГУ МВС України у Львівській області повідомило позивача, що одноразова грошова допомога виплачена в повному обсязі, оскільки така виплата проведена за врахуванням раніше виплаченої суми. Зокрема, зазначено, що згідно з висновком про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно з Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» від 13 січня 2012 позивачу було призначено допомогу в розмірі 18832, 50 грн. Відповідно до видаткового касового ордера від 15 лютого 2012 року № 119 була проведена виплата одноразової грошової допомоги в повному обсязі.

Позивач вважає дії Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004 протиправними та передчасними, оскільки одноразова грошова допомога виплачена частково.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України №1404- VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною першою ст. 18 Закону України №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині другій ст. 18 Закону України №1404-VIII зазначено, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і вказаним Законом.

Згідно з п.п.1, 3, 14 ч.3 ст. 18 Закону України №1404- VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз вказаних статей дає підстави для висновку про те, що виконавче провадження можу бути закінчене лише у випадку фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом в повному обсязі в результаті належної реалізації виконавцем покладених на нього повноважень.

У постанові про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 813/4129/17, виданого 08.10.2018, про зобов`язання Головного управління МВС України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25.05.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 року №850, державний виконавець зазначає, що про здійснення згаданої виплати свідчить висновок про призначення одноразової грошової допомоги від 23.11.2018 та платіжне доручення № 26 від 30.11.2019, відтак, робить висновок, що рішення суду виконане в повному обсязі.

Втім, виходячи з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на дату зміни причини інвалідності 25 травня 2017 року (1684, 00 грн.) сума одноразової грошової допомоги складає 252 600, 00 (1684, 00 грн. * 150) грн.

Так, у висновку про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду №813/4129/17 від 18.04.2018 року, на який посилається відповідач в оскаржуваній постанові, зазначено, що ОСОБА_1 нарахована одноразова грошова допомога в сумі 252 600,00 грн. У наступній графі зазначено «раніше виплачена сума - 18 832,50 грн.». Розмір одноразової грошової допомоги до виплати - 233 767,50 грн.

Як слушно зауважує позивач, державний виконавець не перевіряє факт проведення виплати такої допомоги, а тільки покликається на висновок від 23.11.2018 року, в якому зазначено, що сума 18 832,50 виплачена раніше. Виконавець не перевіряє, коли саме раніше виплачена така сума та чи має вона відношення до рішення суду по справі №8134129/17 від 18.04.2018 року. Виконавець не вимагає від боржника надання доказів виплати частини грошової допомоги в сумі 18 832,50 грн. та закриває виконавче провадження без отримання пояснень з цього приводу та доказів виплати зазначеної суми.

Суд погоджується з позивачем, що перед винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження виконавець мав витребувати у боржника докази виплати спірної суми та перевірити чи виплачена вона на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №813/4129/17 від 18.04.2018.

Як роз`яснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 за № 5 "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Таким чином, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний був перевірити чи в повному обсязі виконано рішення, згідно із виконавчим документом, чого у даному випадку зроблено не було.

Надаючи правову оцінку дій відповідача, суд керується, зокрема, положеннями ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд вважає, що дії відповідача в контексті спірних правовідносин не відповідають вимогам, встановленим ч. 2 ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не вжито заходів щодо перевірки виконання рішення суду від 18.04.2018 у справі № 813/4129/17 в повному обсязі, суд доходить переконання, що постанова відповідача від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004, є такою, що прийнята державним виконавцем передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання державного виконавця виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі № 813/4129/17 в повному обсязі, стягнувши з Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 доплату в сумі 18 832, 50 грн. - не підлягають задоволенню, оскільки суд не вправі підміняти собою функції відповідача у справі та робити висновок щодо фактичного виконання рішення суду.

Відтак, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. З приводу цього, суд зазначає, що оскільки позивач був звільнений судом від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни від 15 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57439004.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.272 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2019.

Суддя В.М.Сакалош