Справа № 1.380.2019.002441
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002441
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

23 травня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Кизик Ганни Ярославівни, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив :

15.05.2019 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Кизик Ганни Ярославівни, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області державної архітектурно-будівельної інспекції України Кизик Ганни Ярославівної №6-н/пл (Тр) про скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 13.02.2018 р номер ЛВ НОМЕР_1 по об`єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 /н, м. Трускавець, Львівська обл», замовник будівництва ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Ухвалою суду від 17.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.05.2019 в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено повністю.

Представник позивача 21.05.2019 подав повторно до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області державної архітектурно-будівельної інспекції України Кизик Ганни Ярославівної №6-н/пл (Тр) про скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 13.02.2018 р номер ЛВ НОМЕР_1 по об`єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 обл», замовник будівництва ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до набрання рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову представник позивача зазначив, що Управління містобудування, архітектури та землевпорядкування Трускавецької міської ради 17 листопада 2017 року наказом №10 затвердило містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом по АДРЕСА_1 . 13 лютого 2018 було видано дозвіл на виконання будівельних робіт для будівництва такого багатоквартирного житлового будинку. Однак, 10 квітня 2019 року було прийнято оскаржуване рішення про скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 13.02.2018 р номер ЛВ 13 по об`єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 /н, м. Трускавець, Львівська обл», замовник будівництва ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Вказує, що оскаржуване рішення порушує права та інтереси позивача, оскільки ставить під сумнів можливість проведення будівельних робіт у відповідності до проекту будівництва, замовником якого є позивач.

Крім вказаного, зазначено, що рішення № 6-н/пл (Тр) від 10.04.2019 прийнято при проведенні планової перевірки, не зважаючи на те, що об`єкт будівництва, замовником якого є позивач, не був об`єктом перевірки, останній не мав можливості подати свої зауваження, пояснення та надати документи.

У заяві також здійснено покликання на те, що саме по собі подання позову, а також відкриття провадження у справі не зупиняють діють оскаржуваного рішення, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову, відтак, забезпечення цього позову є ефективним способом захисту порушених прав позивачки.

Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може завдати непоправної шкоди та істотно ускладнить ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, оскільки не зупинення оскаржуваного рішення призведе до завдання значних збитків (шкоди), може призвести до зупинення будівельних робіт, яке підходить до свого завершення, понесення збитків генеральним підрядником.

Представник Позивача також зазначив, що прийняття адміністративним судом можливого рішення про задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, не призведе до ефективного захисту поновлення порушених прав чи інтересів позивача, оскільки для такого поновлення йому доведеться докласти значних додаткових зусиль, а усунення наслідків у вигляді фінансових втрат і збитків буде неможливим.

Наведений спосіб забезпечення позову відповідає його предмету, а зупинення дії оскаржуваного рішення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на недопущення порушення прав позивача до розгляду справи по суті.

З врахуванням викладеного, просить забезпечити цей позов у вказаний спосіб.

Відповідно до положень ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову (ч. 1 ст. 150 КАС України).

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зважає на наведені представником позивача у заяві обставини, які, на його переконання зумовлюють очевидну протиправність рішення № 6-н/пл (Тр) від 10.04.2019, разом з тим звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду в даній адміністративній справі є саме надання правової оцінки винесеного головним інспектором рішення № 6-н/пл (Тр) від 10.04.2019.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, оцінивши долучені до матеріалів справи письмові докази, що були подані представником позивача та вимог чинного законодавства, суд не знаходить підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд наголошує, що вимоги позовної заяви, а також підстави для забезпечення позову є ідентичними та такими, що спрямовані на настання одного і того ж наслідку.

На переконання суду, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову фактично буде вирішено спір без розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, що суперечить принципам законності, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи, та є, з позиції суду, неприпустимим.

Щодо покликань на непоправність наслідків для позивача у випадку невжиття заходів забезпечення позову, суд зауважує, що права позивача у наслідок забезпечення позову можуть зазнати ще більших порушень у разі продовження будівництва з порушеннями будівельних норм та стандартів, якщо в ході судового розгляду справи по суті буде встановлена правомірність винесеного відповідачем рішення.

Окрім того, суд звертає увагу представника позивача, що порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за його участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №826/15718/16).

Покликання представника позивача, що у подальшому матиме місце значне здорожчання об`єкта будівництва, непоправність наслідків зупинення будівельних робіт майбутньому не підтверджується належними та допустимими доказами, долученими до матеріалів справи.

Звернувшись до суду із цією заявою представник позивача жодним чином не обґрунтувала терміновості вжиття заходів забезпечення позову, а покликання на необхідність докладення значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав та інтересів внаслідок незабезпечення позову зводиться до суб`єктивних припущень представника позивача.

Суд не знайшов достатніх підстав вважати що, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог та співставленні заходів забезпечення позову, про які зазначає представник позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки представником позивача не подано переконливих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, спричинить утруднення для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, оцінюючи подані представником позивача докази фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, відтак, заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, пп.15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області державної архітектурно-будівельної інспекції України Кизик Ганни Ярославівної №6-н/пл (Тр) про скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 13.02.2018 р номер ЛВ НОМЕР_1 по об`єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 обл», замовник будівництва ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до набрання рішенням у цій справі законної сили, відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Гулкевич І.З.