Справа № 361/2340/19
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/244/19, cправа № 361/2340/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» травня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретарів судових засідань - Телепи Т.А., Хорошун К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП у Чернігівській області Шовкового Ігоря Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП у Чернігівській області Шовкового І.О., скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 498666 від 17 березня 2019 року, закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що 17 березня 2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Чернігівській області Шовковим І.О. складено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною першою статті

122 КУпАП. Суть зазначеного у оскаржуваній постанові порушення полягає у тому, що

ОСОБА_1 на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі на відмітці 73 км, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 94 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху у межах населеного пункту та порушив пункт 12.4 ПДР України. Вказану постанову позивач вважає необґрунтованою через відсутність доказів вчинення порушення, не зазначення у оскаржуваній постанові місця вчинення правопорушення. Вимірювання швидкості руху проводилося з суттєвим порушенням законодавства, а саме не в автоматичному режимі та без встановлення попереджувальних знаків. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський Шовковий І.О. не надав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, зокрема правом на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Сидоренко М.В. позовні вимоги підтримали, пояснили, що відповідач не надав позивачу для огляду відеофіксацію правопорушення. Технічний прилад яким здійснювалося фіксування правопорушення та про який вказано у оскаржуваній постанові, відрізняється від приладу описаного у відзиві. Відповідач відмовився надати позивачу інформацію щодо місця встановлення дорожнього знаку про фото та відеофіксування правил дорожнього руху.

Відповідач поліцейський взводу № 2 роти № 4 БУПП у Чернігівській області

Шовковий І.О. у судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні даного позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Чернігівській області Шовковим І.О. складено постанову серії ДП18 № 498666 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною першою статті 122 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 17 березня 2019 року о

13 год. 13 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 73 км, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 94 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху у межах населеного пункту, позначений д.1 5.45 ПДР України, а саме на 44 км/год.

Згідно із пунктами 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1-126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами частини другої наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (частина четверта статті 258 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі статтею 251 КАС України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем надано відеозапис та фотознімок здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС 001134. Так, з переглянутого відеозапису суд встановив, що 17 березня 2019 року о 16 год. 13 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 74 Єрків, позивач, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 94 км/год, при дозволеній 50 км/год. Посилання позивача на ні обставини, що прилад яким фіксувалося порушення не є тотожнім з тим приладом, на який надано експертний висновок та свідоцтво про повірку, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. Із фотознімку чітко встановлено, що вимірювання швидкості руху здійснювалося приладом серії ТС 001134, що відноситься до лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Зазначений доказ порушення пункту 12.4 ПДР України, суд визнає допустимим доказом з огляду також і на те, що про його наявність міститься посилання у оскаржуваній постанові.

Відповідно до схеми розміщення дорожніх знаків 5.70 на автомобільній дорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі на 70 км дороги встановлено знак 5.70 «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», що спростовує посилання позивача на відсутність інформації щодо фіксування порушень.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11933, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС001134 є придатним до застосування (а.с.31).

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. (серійний номер ТС 001134) також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від

27 вересня 2018 року № 04/02/03/3007, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с.32). Відповідно до Додатку на пристрій TruCam LTІ 20/20 № ТС001134 розповсюджується експертний висновок № 04/02/03-300 від 27 вересня 2018 року.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11933 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС001134 до застосування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OХаллоран та Френсіс проти Сполученого Королівства» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватися вимог ПДР України.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зафіксованого у відеорежимі, позивач будь-яких заперечень щодо вчинення порушення не висловлював, пропонував застосувати до нього усне попередження, визнаючи тим самим факт порушення швидкісного режиму, клопотання про реалізацію права на юридичну допомогу не заявляв. Відповідачем у повній мірі роз`яснено позивачу всі його права та забезпечено можливість їх реалізації. Суд звертає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, розглядається на місці його вчинення. До того ж позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку.

Отже, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою 1 статті 122 КпАП України. Порушення пункту 12.4 ПДР України доведено належними та допустимими доказами. Оскаржувана постанова у повній мірі відповідає статті 283 КУпАП. Надані документи щодо засобу вимірювання правопорушення відповідають приладу, зазначеному в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 498666 від 17 березня 2019 року відповідає вимогам закону, тому підстави для її скасування та визнання дій інспектора протиправними відсутні.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин