Справа № 140/710/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року ЛуцькСправа № 140/710/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

при секретарі судового засідання Журомській І.М.,

за участю представника позивача Ульчака Б.І.,

представників відповідача Виш А.А., Подойлова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Липинський» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Липинський» (далі позивач, ТОВ «Липинський») звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2018 №.

Ухвалою від 20.03.2019 провадження у справі було відкрито та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

02.04.2019 позивачем було подано до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивачем після відкриття провадження було отримано податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 за № , яке було винесено на підставі акту перевірки № 25108/14-03/40668437 від 26.11.2018 та рішення ДФС України від 27.02.2019 №9658/6/99-99-11-04-01-25, яким було частково задоволено скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 №, відтак предметом оскарження у даній справі має бути саме податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 26.03.2019 за №

Протокольною ухвалою від 23.04.2019 підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним.

Позивач 30.11.2018 отримав примірник акта від 26.11.2018 №25108/14-09/40668437, складеного Головним управлінням ДФС у Волинській області про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Липинський» податкового законодавства за період з 19.07.2016 по 30.06.2018, валютного за період з 17.06.2016 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період 17.06.2016 по 30.06.2018 (далі Акт перевірки від 26.11.2018).

За результатами вказаної перевірки Головне управління ДФС у Волинській області дійшло до висновку про порушення ТОВ «Липинський» підпункту 14.1.71., підпункту 14.1.219, пункту 14.1, статті 14, підпункту 134.1.1, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі ПК України) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 331 228 грн., у тому числі за 2017 рік в сумі 1 971 133 грн., за 1 квартал 2018 року в сумі 316 948 грн., та за 2 квартал 2018 року в сумі 43 147 грн.

У відповідності до пункту 86.7 ПК України 05.12.2018 позивач подав до ГУ ДФС України у Волинський області заперечення на Акт перевірки від 26.11.2018.

21.12.2018 позивач одержав лист ГУ ДФС України у Волинській області від 14.12.2018 №22866/10/03-20-14-03-11 «Про розгляд заперечення», згідно з яким за результатами розгляду заперечення висновки Акту перевірки від 26.11.2018 в частині перевірки дотримання законодавства з податку на прибуток залишено без змін.

На підставі Акту перевірки від 26.11.2018 ГУ ДФС України у Волинській області 18.12.2018 винесено податкове повідомлення-рішення за формою «Р» № яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 2 914 035 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - на 2 331 228 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - на 582 807 грн. (отримане 21.12.2018 p.).

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 ПК України ТОВ «Липинський» подало скаргу до ДФС України на податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 №, на податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 №, на податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 №.

04.03.2019 року ТОВ «Липинський» отримало Рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 27.02.2019 №9658/6/99-99-11-04-01-25 (далі - Рішення від 27.02.2019), яким було частково скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 № в частині визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток, крім донарахувань внаслідок взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік, а також взаємовідносин з ТОВ «Грайтекс Інвест», ТОВ «Західенерготрейд» та штрафні санкції у відповідному розмірі, a в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

На підставі вказаного рішення ДФС України відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 за № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 2 410 428 грн. 28 коп., в тому числі за податковим зобов`язанням 1 928 343 грн. та за штрафними санкціями 482 085 грн. 75 коп., яке, враховуючи уточнені позовні, вимоги є предметом оскарження у даній справі.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 26.03.2019 за № є протиправним з наступних підстав.

Щодо висновків відповідача про безпідставність сформованих витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування по взаємовідносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_2 ), позивач вказує на те, що реальність здійснення вказаних господарських операцій підтверджується наявними належним чином оформленим договором від 01.08.2017 та відповідними первинними документами актами наданих послуг, складеними відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон № 996) та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі Положення № 88).

Враховуючи результативність наданих послуг ФОП ОСОБА_1 позивач не вимагав надання інших документів, крім первинних актів наданих послуг, на основі яких ведеться бухгалтерський облік позивача та складається податкова звітність.

Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена, а умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновки про те, що витрати фактично понесені. Це підтверджує ДФС України у Рішенні від 27.02.2019. При цьому складання актів наданих послуг та їх оплата, підтверджують те, що витрати фактично понесені (відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318).

З огляду на наведене, позивач вважає неправомірним виключення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах із ФОП ОСОБА_1 в 2017 році на суму 1 085 416 грн.

Щодо висновків відповідача про заниження позивачем доходу по господарських операціях з ТОВ «Грайтекс Інвест» та ТОВ «Західенерготрейд», позивач зазначає, що проведеною податковою перевіркою та даними Акту перевірки від 26.11.2018 повністю підтверджено наявність усіх необхідних первинних та інших документів, що підтверджують продаж цукру зазначеним суб`єктам господарювання, а саме: договору від 06.06.2017 №03/06-17КП (з ТОВ «Грайтекс Інвест»), договору від 22.06.2017 р. №05/06-17КП (з ТОВ «Західенерготрейд»), видаткових накладних, довіреностей, товарно-транспортних накладних, податкових накладних.

Контролюючим органом підтверджено повну оплату поставленого товару покупцями ТОВ «Грайтекс Інвест» та ТОВ «Західенерготрейд». Позивач в цій господарській операції є продавцем товару, а тому будь-які твердження посадових осіб податкового органу щодо надання податкового кредиту по безтоварних операціях чи переводу безготівкових коштів в готівкові є безпідставними.

У випадку наявності в ДФС України інформації про незаконність господарської діяльності вказаних господарюючих суб`єктів на момент продажу їм товарів позивачем, ДФС України зобов`язана була забезпечити виключення такого платника податків з Реєстру платників ПДВ.

Позивач вважає, що платник податків, не може нести відповідальність за дії контрагентів у разі відсутності вини, а також через бездіяльність контролюючого органу, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як невід`ємного елемента верховенства права (стаття 8 Конституції України), індивідуальний характер відповідальності відповідати має саме той, хто припустився порушення (стаття 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (стаття 129 Конституції України).

Неможливість притягнення до відповідальності однієї особи за неправомірні дії іншої підтверджується численними рішеннями Європейського суду з прав людини.

Таким чином, позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення необґрунтованим та просить суд про його скасувати як протиправне.

04.04.2019 відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступними доводами.

Головним управлінням ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Липинський» щодо дотримання: податкового законодавства за період з 19:07.2016 по 30.06.2018, валютного за період з 19.07.2016 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 19.07.2016 по 30.06.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 26.11.2018 № 25108/14-03/40668437.

Перевіркою встановлено, що позивачем, порушено підпункт 14.1.71., підпункту 14.1.219, пункту 14.1, статті 14, підпункт 134.1.1, пункту 134.1 статті 134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 331 228 грн., у тому числі за 2017 рік в сумі 1 971 133 грн., за 1 квартал 2018 року в сумі 316 948 грн., та за 2 квартал 2018 року в сумі 43 147 грн.

Дані порушення, були встановлені по взаємовідносинах позивача з ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Грайтекс-Інвест», ТОВ «Західенерготрейд».

По взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 в ході перевірки встановлено, що ТОВ «Липинський» (Замовник) заключено з ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) договір про надання послуг б/н від 01.08.2017.

За умовами даного договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язок по наданню послуг з пошуку третіх осіб (покупців) для подальшого продажу їм майнових прав на житлові та нежитлові приміщення, квартири в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано- прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_1 . Січових АДРЕСА_2 Луцького р-ну. При цьому, Виконавець зобов`язується: здійснювати пошук третіх осіб; проводити переговори з третіми особами;, здійснювати аналіз попиту та пропозиції; вивчати ціноутворення на приміщення ідентичних площ; .формувати презентації на об`єкті; формувати презентаційні матеріали для інтернет-ресурсів; здійснювати рекламно-маркетингові роботи з використанням засобів,, що є у розпорядженні виконавця; надавати замовнику письмові звіти про виконання взятих на себе зобов`язань у разі отримання відповідної письмової вимоги; надавати консалтингові та інформаційні послуги.

Винагорода виплачується після підписання основного договору між замовником та третьою особою. Розмір винагороди встановлено 5% від загальної вартості укладених договорів.

Згідно з наданими до перевірки актами виконаних робіт, зазначено лише дата та номер укладених договорів із третіми особами. При цьому, відсутні будь-які інші документи, які б підтверджували, факт здійснення ФОП ОСОБА_1 функцій, передбачених договором (не надано письмових звітів, інформації щодо проведених презентацій, інформації щодо проведення рекламних заходів, консалтингових або інформаційних послуг тощо).

Згідно з аналізом наданих актів виконаних робіт, встановлено, наступне:

· в акті № 1 від 01.08.2017 зазначено залучення покупця по договору №54 від 14.08.2017, який укладено з гр. ОСОБА_3 , який є розробником проектної документації на будівництво відповідного житлового будинку;

· в акті № 2 від 30.09.2017 зазначено укладання договору №65 від 26.09.2017, який укладений із ОСОБА_4 , який є співзасновником ТОВ «Липинський»;

· в акті №3 від 31.10.2017 зазначено договори №46 та №45 від 24.05.2017, при цьому, вказані договори були укладені до моменту державної реєстрації ФОП Проноза ОСОБА_5 . Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація підприємця ОСОБА_1 проведена 25.07.2017 за номером запису 2 029984.

Також, позивачем надано договір про надання послуг від 03.04.2017, укладений між ТОВ «Липинський» та громадянкою ОСОБА_1 На час дії договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок по наданню послуг з пошуку третіх осіб (покупців) для подальшого продажу їм майнових прав на житлові та нежитлові приміщення, квартири в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_2 р-ну.

Листом від 13.11.2017 № 3075 Липинська сільська рада надала інформацію, що будівництво ведеться за адресою: АДРЕСА_3 Січових Стрільців АДРЕСА_4 2 АДРЕСА_2 .

Отже незрозуміло яким чином зазначено відповідну адресу у договорах, укладених до 13.11.2017, а саме від 03.04.2017 із громадянкою ОСОБА_1 , тобто визначено свідчить про формальне складення документів, без дотримання часових рамок та реального здійснення господарських операцій.

В зв`язку з зазначеним, перевіркою зроблено висновок, що позивачем безпідставно сформовано витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, по взаємовідносинах із ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік 1 085 416 грн.

По взаємовідносинах позивача з ТОВ «Грайтекс-Інвест» перевіркою встановлено, що ТОВ «Липинський» (Продавець) на підставі договору від 06.06.2017 №03/06-17 здійснювало для ТОВ «Грайтекс-Інвест» (Покупець) продаж товарів (цукру) на суму 999900 грн., в т.ч. ПДВ 16650 грн. До перевірки надано видаткову накладну від 07.09.2017 №14, товарно- транспортні накладні від 07.09.2017 №14, №14/1, № 14/2.

Згідно з бухгалтерським обліком, позивачем вартість товарів включена до складу доходу (кт 702); податок на додану вартість - до складу податкових зобов`язань, оплата грошовими коштами отримана в повному обсязі.

Згідно з інформацією баз ДФС встановлено, що основний вид діяльності ТОВ «Грайтекс-Інвест» неспеціалізована оптова торгівля, підприємство працювало лише 4 місяці, свідоцтво платника ПДВ анульоване 31.07.2018 у зв`язку з відсутністю поставок. ТОВ «Грайтекс-Інвест» не звітується з липня 2017 року.

ТОВ «Грайтекс-Інвест» є фігурантом кримінального провадження №0001760 від 31.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 205, частиною другою статті 209 та статті 358 Кримінального кодексу України.

Згідно з матеріалами Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що групою осіб за попередньою змовою створено ряд суб`єктів господарювання з метою прикриття незаконної, діяльності, яка направлена на надання податкового кредиту по безтоварних операціях для-інших суб`єктів господарювання, а також з метою переводу безготівкових коштів в готівкові, серед який є ТОВ «Грайтекс-Інвест».

В зв`язку з зазначеним, в ході перевірки немає можливості підтвердити факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Грайтекс-Інвест».

По взаємовідносинах ТОВ «Липинський» з ТОВ «Західенерготрейд» перевіркою встановлено, що згідно наданих документів, ТОВ «Липинський» реалізовано ТОВ «Західенерготрейд» цукру білого в загальній кількості 575 тон на загальну суму 862 7700 грн. в т.ч. ПДВ 1437950 грн.

До перевірки надано договір купівлі-продажу №05/06-17КП від 22.06.2017 укладений між ТОВ «Липинський» з однієї сторони, та ТОВ «Західенерготрейд» з другої сторони. Згідно умов договору продавець зобов`язується передати цукор у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах договору. Оплата здійснюється на умовах 100% передоплати. Відвантаження товару здійснюється в автомобільний транспорт покупця зі складу продавця, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 , (склад АФ «Камаз- Агро»).

При цьому, в ході аналізу інформаційних баз даних, податкової звітності ТОВ «Західенерготрейд» та даних Єдиного реєстру податкових накладних, не встановлено взаємовідносин ТОВ «Західенерготрейд» із зазначеними у ТТН автоперевізниками та водіями.

Крім того, згідно бази даних Сервісного центру МВС України автотранспортний засіб Сканія з державним номером AO0465BH (зазначений у ТТН №Р21/4 від 26.06.2017), не відповідає дійсності, за даним державним номером зареєстровано автомобіль Фольксваген Крафтер, вантажопідйомність якого, становить не більше 5 тон вантажу.

Вказана інформація ставить під сумнів факт здійснення транспортування товарів ТОВ «Західенерготрейд».

Також, згідно аналізу податкових накладних, зареєстрованих ТОВ «Західенерготрейд» не встановлено реалізації цукру у відповідних кількостях в дні поставки товару. Інформація про наявні складські приміщення відсутня.

Враховуючи зазначене, в акті перевірки визначено, що в ході перевірки немає можливості підтвердити факт поставки товару для ТОВ «Західенерготрейд».

Згідно з матеріалами Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що групою осіб за попередньою змовою створено ряд суб`єктів господарювання з метою прикриття, незаконної діяльності, яка здійснювалась з метою перерахування грошових коштів за постачання вугільної продукції, отримання поворотної фінансової допомоги та інше, які у подальшому частково були перераховані на адресу підприємств, що ймовірно не мали наміру проводити фінансово- господарську діяльність щодо досягнення економічної вигоди від їх діяльності, а свою діяльність спрямували на надання податкової вигоди для третіх осіб, з метою подальшої з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом. У вказаній злочинній схемі задіяні підприємств з ознаками «фіктивності», на рахунки яких перераховувались грошові кошти, серед який виступає ТОВ «Західенерготрейд».

Враховуючи зазначене, позивачем занижено дохід від господарських операцій з ТОВ «Західенерготрейд» на суму 862 7700 грн. за 2017 рік.

На підставі наведеного відповідач просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просили суду в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Липинський», податкового законодавства за період з 19:07.2016 по 30.06.2018, валютного за період з 19.07.2016 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 19.07.2016 по 30.06.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 26.11.2018 № 25108/14-03/40668437.

Перевіркою встановлено, що позивачем, порушено підпункт 14.1.71., підпункту 14.1.219, пункту 14.1, статті 14, підпункт 134.1.1, пункту 134.1 статті 134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 331 228 грн., у тому числі за 2017 рік в сумі 1 971 133 грн., за 1 квартал 2018 року в сумі 316 948 грн., та за 2 квартал 2018 року в сумі 43 147 грн.

За результатами перевірки відповідачем 18.12.2018 було складено податкові повідомлення-рішення № , № , № .

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, за результатами якого рішенням Державної фіскальної служби України від 27.02.2019 за № 9658/6/99-99-11-04-01-25 було скасовано податкові повідомлення-рішення № 3, № , а також податкове повідомлення-рішення № в частині визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток, крім донарахувань внаслідок взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік, а також внаслідок взаємовідносин з ТОВ «Грайтекс-Інвест» та ТОВ «Західенерготрейд» та штрафні санкції у відповідному розмірі.

На підставі вказаного рішення ГУ ДФС у Волинській області 26.03.2019 було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 2410028,75 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 1 928 343 грн. та за штрафними санкціями 482 085 грн. 75 коп., яке є предметом оскарження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням ТзОВ «Липинський» звернулося до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Щодо безпідставності формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування по взаємовідносинах із ФОП ОСОБА_1 в 2017 році суд зазначає таке.

Судом встановлено, що між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір від 01.08.2017, відповідно до якого замовник (позивач) доручає, а виконавець (ФОП ОСОБА_1 ) приймає на себе обов`язок по наданню послуг з пошуку третіх осіб (покупців) для подальшого продажу їм майнових прав на житлові та нежитлові приміщення, квартири в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_2 .

На підтвердження наданих послуг сторонами було підписано акти наданих послуг: № 1 від 31.08.2017, укладено сім договорів купівлі-продажу майнових прав за серпень місяць 2017 року; № 2 від 30.09.2017 вісім договорів за вересень 2017; № 3 від 31.10.2017 вісім договорів, з них шість за жовтень 2017 та два за травень 2017; № 7 від 30.11.2017 п`ять договорів за листопад 2017; № 8 від 31.12.2017 три договору за період грудень 2017; № 9 від 31.01.2018 п`ять договорів за період січень 2018; № 10 від 28.02.2018 три договори за період лютий 2018; № 11 від 30.04.2018 один договір за період квітень 2018.

Вказані послуги було оплачено позивачем в повному обсязі, що підтверджується наявними в справі копіями платіжних доручень.

Згідно з підпунктом 134.1.1пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 (далі Закон № 996).

Положеннями статті 1 Закону № 996 первинний документ визначено, як документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною другою статті 9 Закону № 996 передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Із наданих позивачем актів наданих послуг укладених на виконання договору від 01.08.2017 між позивачем та ФОП Проноза Т.В. вбачається, що вони містять всі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати, як юридичну так і господарську сутність укладених правочинів, їхніх учасників, а також грошову складову вчинених господарських операцій.

Відсутність в таких актах більш глибшої деталізації наданих послуг не може слугувати підставою для висновків про відсутність господарських взаємовідносин між учасниками правочину.

Також не свідчить на користь нереальності господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 посилання відповідача на довідку Липинської сільської ради від 13.11.2017 про надання інформації, що будівництво ведеться за адресою АДРЕСА_2 Стрільців АДРЕСА_2 р-ну, оскільки позивачем було надано довідку Липинської сільської ради аналогічного змісту від 30.11.2016, що свідчить про наявну адресу будівництва задовго до укладення позивачем договору з ФОП ОСОБА_1

Крім того, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що серед покупців майнових прав за посередництва ФОП ОСОБА_1 , з поміж інших, наявні особи пов`язані з позивачем, так як однією з основоположних засад цивільних правовідносин є свобода договору, що полягає, зокрема у праві учасників відповідних правовідносин на укладення будь якого не забороненого законом договору на свій розсуд як щодо предмету договору так і учасників договору, а відтак обставини на які посилається відповідач не свідчать про нереальність господарської операції.

Щодо того, що в акті наданих послуг № 3 від 31.10.2017 підписаного на виконання договору від 01.08.2017 з ФОП ОСОБА_1 вказано послуги по укладенню договорів купівлі майнових прав від 24.05.2017, суд зазначає таке.

Відповідачем не заперечується, що між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено аналогічний за змістом договір про надання послуг від 03.04.2017 про надання послуг з пошуку покупців майнових прав на житлові та нежитлові приміщення, квартири в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_2 .

25.07.2017 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Проведення фактично наданих ОСОБА_1 послуг як фізичною особою та їх оплата в межах іншого договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, жодним чином не впливає на суть господарської операції, оскільки це стосується належності виконання сторонами договірних зобов`язань, зокрема замовником послуг зобов`язань по оплаті фактично наданих послуг. Такі відносини не перебувають в сфері, що регламентується податковим законодавством, а відтак неналежне виконання особою договірних зобов`язань не може розцінюватись як порушення податкового законодавства.

Водночас судом взято до уваги те, що ДФС України у своєму рішенні від 27.02.2019 за №9658/6/99-99-11-04-01-25, зазначає, що висновки перевірки щодо завищення ТОВ «Липинський» витрат за півріччя 2018 року в сумі 333589,57 грн. внаслідок придбання послуг у ФОП ОСОБА_2 не забезпечені належною доказовою базою, є недоведеними, а отже підлягає скасуванню.

При цьому витрати позивача по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 за 2017 рік та за півріччя 2018 року обліковувались на підставі ідентичних як за формою так і за змістом первинних документів.

Таким чином, податковий орган на підставі аналізу ідентичних первинних документів в межах одних і тих же господарських правовідносин, але за різні періоди, дійшов двох різних за змістом висновків щодо правомірності дій платника податків.

Однак, підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України закріплено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Зважаючи на вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно включено до витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування з податку на прибуток витрати по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 в 2017 році.

Щодо заниження доходу на суму 999 900,00 грн. за 2017 рік по господарських операціях із ТзОВ «Грайтекс Інвест» та на суму 8 627 700,00 грн. за 2017 рік за операціями із ТзОВ «Західенерготрейд» суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ТзОВ «Липинський» (продавець) з ТзОВ «Грайтекс Інвест» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 03/06-17 КП від 06.06.2017.

Згідно умов договору продавець зобов`язується передати цукор (далі - товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього договору. Асортимент, ціна та кількість товару узгоджуються сторонами додатково та визначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. Ціна за одиницю товару, що продається за цим договором, визначена сторонами у рахунках та зазначається у видаткових накладних.

На виконання умов зазначеного договору було продано цукру та виписано видаткову накладну № 14 від 07.06.2017 на загальну суму 999 900,00 грн.

Також судом встановлено, що ТзОВ «Липинський» (продавець) з ТзОВ «Західенерготрейд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 05/06-17 КП від 22.06.2017.

Згідно умов договору продавець зобов`язується передати цукор (далі - товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього договору. Ціна за одиницю товару, що продається за цим договором, визначена сторонами у рахунках та зазначається у видаткових накладних. Загальна вартість даного договору відповідає сумі всіх видаткових накладних протягом дії цього договору.

На виконання умов зазначеного договору було продано цукру та виписано видаткові накладні на загальну суму 8 627 700,00 грн.

Розрахунки за вказаними договорами було здійснено в повному обсязі, що не заперечується відповідачем.

Як встановлено судом та підтверджено оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами, що приєднані до справи, на підтвердження виконання умов договорів позивачем, в ході проведення перевірки були надані довіреність, товарно-транспортні накладні, договір складського зберігання, акт прийому-передачі до договору складського зберігання, накладні на переміщення, платіжні доручення, податкові накладні.

Проводячи перевірку, контролюючий орган виходив з того, що діяльність контрагентів позивача спрямована на прикриття незаконної, діяльності, яка направлена на надання податкового кредиту по безтоварних операціях для інших суб`єктів господарювання, а також з метою переводу безготівкових коштів в готівкові. А тому в ході перевірки неможливо було підтвердити факт поставки товарів контрагентам, отже відповідно, реалізація товарів відбулась невстановленим особам, що тягне за собою віднесення грошових коштів, отриманих від контрагентів, до інших доходів та відображення їх у бухгалтерському обліку відповідно до проведення: - Дт 311 Кт 71.

Однак, з такими твердженнями податкового органу погодитись не можна, оскільки контролюючим органом не доведені обставини на підтвердження того, що укладаючи договори, сторони діяли з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не доведено умислу посадових осіб позивача та його контрагентів на укладення угод, які суперечать інтересам держави і суспільства та відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за договорами, укладеними з контрагентами іншого результату, ніж продаж товару та прибутку.

Платник податків, не може нести відповідальність за дії контрагентів при відсутності вини, а також через бездіяльність контролюючого органу, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як невід`ємного елемента верховенства права (стаття 8 Конституції України), індивідуальний характер відповідальності - тобто що відповідати має саме той, хто припустився порушення (стаття 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (стаття 129 Конституції України).

Неможливість притягнення до відповідальності однієї особи за неправомірні дії іншої підтверджується численними рішеннями Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України»).

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до пункту 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995, № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні, для надання їм юридичної сили і доказовості, мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Крім того, приписами статті 202 Цивільного кодексу України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків. При цьому загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина п`ята статті 203 цього Кодексу).

Отже одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Досліджені судом первинні документи, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статей 198, 201 Податкового кодексу України, частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, фактури, платіжні доручення тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено судом та підтверджено оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами, що приєднані до справи, на підтвердження виконання умов договорів позивачем, в ході проведення перевірки були надані довіреності, товарно-транспортні накладні, договір складського зберігання, акт прийому-передачі до договору складського зберігання, накладні на переміщення, платіжні доручення, податкові накладні.

На думку суду, всі первинні документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та містять всі необхідні реквізити передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того суд, не бере до уваги доводи відповідача щодо господарських операцій із ТзОВ «Західенереготрейд» в частині неналежного оформлення товарно-транспортних накладних, так як договором купівлі-продажу № 05/06-17 КП від 22.06.2017, встановлено, що постачання товару здійснюється за рахунок покупця. Відтак позивач (продавець) не може нести відповідальності за порушення вимог транспортування, які вчинені його контрагентами.

Враховуючи наведене суд вважає, що господарські операції між ТзОВ «Липинський» та його контрагентами - ТзОВ «Грайтекс Інвест» та ТзОВ «Західенерготрейд» відбулися і товар було продано, що підтверджується фактичними обставинами по справі. Вказані господарські операції відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. При цьому доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Наявність належним чином оформлених первинних документів по оформленню господарських операцій позивача з його контрагентами не заперечується відповідачем.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази підтверджують реальність здійснення господарських операцій по продажу товару вищевказаним контрагентам, а отже облікування позивачем доходу від господарських операцій з ТзОВ «Грайтекс Інвест» та ТзОВ «Західенерготрейд» здійснено правомірно.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті, відтак нарахування контролюючим органом за вказаними порушеннями грошових зобов`язань з податку на прибуток є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого ГУ ДФС України у Волинській області податкового повідомлення-рішення № від 30.10.2018, в зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Липинський» необхідно стягнути судовий збір в сумі 19 210,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №2338 від 15.03.2019 (т. 1 а. с. 2).

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 26 березня 2019 року №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Липинський» (вул. Рівненська, будинок 76к, місто Луцьк, 43020, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (Київський майдан, будинок 4, місто Луцьк, Волинська область, 43010, ) судовий збір в розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2019 року.