Справа № 460/3245/18
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Рівне №460/3245/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М. за участю секретаря судового засідання Мороза Д.Ю., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

позивача: не прибув,

відповідача: представник Нестерчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 28.03.2018 №0146372/5002-1712 про визначення податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» у сумі 18339,20грн.;

- від 28.03.2018 №0146373/5002-1712 про визначення податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» у сумі 13276,80грн.;

- від 28.03.2018 №0146374/5002-1712 про визначення податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» у сумі 15577,60грн.;

- від 28.03.2018 №0146375/5002-1712 про визначення податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» у сумі 1425,60грн.;

- від 28.03.2018 №0146376/5002-1712 про визначення податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» у сумі 8518,40грн.;

- від 28.03.2018 №0146377/5002-1712 про визначення податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» у сумі 7924,00грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, оскільки об`єкти, щодо яких нараховано податкові зобов`язання, належать двом власникам, а саме: ОСОБА_1 та Фермерському господарству «Малинове сяйво». Спір щодо належного власника майна розглядається Рівненським окружним адміністративним та Рівненським районним судами. Податковий орган не врахував, що власником об`єктів нерухомого майна є вказане фермерське господарство. Позивач також зазначає, що податкові повідомлення-рішення їй не вручалися у встановленому порядку, розрахунків податкового зобов`язання не було надано.

Ухвалою від 03.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

23.01.2019 (у межах встановленого судом строку) Головним управлінням ДФС у Рівненській області подано відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що згідно з інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач має у власності будівлі комори, сіносховища, ангару на току, зерноскладу, підвалу холодильника та складу міндобрив. Саме ця нежитлова нерухомість і стала об`єктом оподаткування. Спірні податкові повідомлення-рішення податковим органом було прийнято з врахуванням вимог Податкового кодексу України та рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 02.02.2017 №529. Крім того, у 2017 році відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строку прийняття рішення про встановлення місцевих податків і зборів. Це передбачено пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 №1791-VІІІ. Оскільки спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними, надіслані відповідачу у спосіб та у порядку, передбаченому чинним законодавством, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

31.01.2019 ОСОБА_1 подано заперечення на відзив. У запереченнях позивач додатково зазначила, що Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області було порушено встановлений порядок прийняття та опублікування рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості. Вказала, що застосування пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 №1791-VІІІ є неприпустимим. Застосуванню підлягає саме Податковий кодекс України, який містить спеціальні норми. Вважає, що належні правові підстави для покладення на позивача контролюючим органом обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік, відсутні.

Ухвалою суду від 13.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не прибула, просила продовжити розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи положення ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглянув справу за відсутності позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково суду пояснила, що усі об`єкти оподаткування перебувають у власності позивача. Будь-які відомості щодо другого власника - Фермерське господарство «Малинове сяйво», у податкового органу відсутні. Вказала, що рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 02.02.2017 №529 є чинним. Спірні податкові повідомлення-рішення надсилалися позивачу у встановленому порядку, проте відправлення було повернуто до Головного управління ДФС у Рівненській області у зв`язку з відмовою адресата отримати лист. Враховуючи безпідставність і необґрунтованість позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, відзив та заперечення на відзив, заслухавши пояснення представника відповідача, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомого майна, а саме:

- склад міндобрив, заг.площею 1146,2кв.м (знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 );

- будівля зерноскладу, заг.площею 829,8кв.м (знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 );

- будівля сіносховища, заг.площею 973,6кв.м (знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 );

- будівля «підвал холодильника», заг.площею 89,1кв.м (знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 );

- будівля ангару на току, заг.площею 532,4кв.м (знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 );

- будівля комори, заг.площею 594,3кв.м (знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ).

Ці обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - інформаційна довідка від 04.04.2018 №119605488.

28 березня 2018 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області було складено податкові повідомлення-рішення форми «Ф», згідно з якими позивачу визначено відповідні суми податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» за 2017 рік, а саме: №0146372/5002-1712 - 18339,20грн., №0146373/5002-1712 - 13276,80грн., №0146374/5002-1712 - 15577,60грн., №0146375/5002-1712 - 1425,60грн., №0146376/5002-1712 - 8518,40грн., №0146377/5002-1712 - 7924,00грн.

Не погодившись з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок погашення зобов`язань юридичних та фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, вжиття контролюючим органом заходів з метою погашення платниками податкового боргу врегульовано Податковим кодексом України.

До місцевих податків, що справляються з платників податку, належить податок на майно (пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.265 Податкового кодексу України, податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У силу вимог пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

У силу вимог п.10.3 ст.10 Податкового кодексу України, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення, зокрема, податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п.24 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) та ст.143 Конституції України.

Пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

У силу вимог підпунктів 12.3.1, 12.3.2 пункту 12.3 12 Податкового кодексу України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному вказаним Кодексом. При прийняття рішення про встановлення місцевих податків і зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначені статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Згідно з п.12.5 ст.12 Податкового кодексу України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Поряд з цим, пункт 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 №1791-VІІІ (далі - Закон №1791-VІІІ) установлює, що у 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Положення Закону №1791-VІІІ є чинними, у встановленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому підлягають застосуванню.

На виконання вимог Податкового кодексу України, пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1791-VІІІ, керуючись п.24 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР, Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області прийняла рішення від 02.02.2017 №529. Зазначеним рішенням затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Зорянської сільської ради (далі - Положення).

Відповідно до п.5.1 Положення, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням Зорянської сільської ради, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з Додатком №3 до рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 02.02.2017 №529, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з 01.01.2017 для будівель промислових та складів, інших об`єктів нерухомості становить 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801- VІІІ з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3200 гривень.

Під час розгляду справи суд встановив, що відповідачем проведено розрахунок, за яким податок на нерухоме майно позивачу нараховано наступним чином:

- склад міндобрив, заг.площею 1146,2кв.м - 1146,2*0,5*3200 = 18339,2;

- будівля зерноскладу, заг.площею 829,8кв.м - 829,8*0,5*3200 = 13276,8;

- будівля сіносховища, заг.площею 973,6кв.м - 973,6*0,5*3200 = 15577,6;

- будівля «підвал холодильника», заг.площею 89,1кв.м - 89,1*0,5*3200 = 1425,6;

- будівля ангару на току, заг.площею 532,4кв.м - 532,4*0,5*3200 = 8518,4;

- будівля комори, заг.площею 594,3кв.м - 594,3*0,5*3200/12*10 = 7924.

Таким чином, відповідачем здійснено нарахування податкових зобов`язань позивачу з урахуванням ставок, визначених рішенням Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 02.02.2017 №529, виходячи з встановленого радою розміру 0,5 відсотка мінімальної заробітної плати за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилається на положення пп.266.1.2 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України, що передбачає визначення платників податку у разі перебування об`єктів нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб.

Суд вважає таке посилання безпідставним, оскільки згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 04.04.2018 №119605488), ОСОБА_1 є одноособовим власником обумовлених об`єктів нерухомості. Право спільної власності (сумісної чи часткової) на ці об`єкти не зареєстровано.

Позивач вказує, що об`єкти нерухомості, щодо яких спірними податковими повідомленнями-рішеннями нараховано податкові зобов`язання, перебувають також у власності фермерського господарства «Малинове сяйво». Проте, надані у підтвердження цих обставин відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 29.01.2019 №154289939) містять розбіжності з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 04.04.2018 №119605488) в частині площі об`єктів.

Крім того, провадження у справі №817/1917/17 за позовом фермерського господарства «Малинове сяйво» до Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради про визнання протиправним та скасування рішення (однією з третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача є ОСОБА_1 ) закрито ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2019.

Відкрите Рівненським районним судом Рівненської області провадження у справі №570/4592/18 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Малинове сяйво» про витребування майна з чужого незаконного володіння підтверджує той факт, що позивач, ОСОБА_1 , визнає за собою право власності на спірні об`єкти нерухомості.

Відтак, у силу вимог пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України, позивач, як власник об`єктів нежитлової нерухомості, зобов`язана сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем встановленого порядку надіслання податкових повідомлень-рішень, суд зазначає таке.

Форма та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначені Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі - Порядок №1204).

Пункт 9 розділу ІІ Порядку №1204 не передбачає безумовного обов`язку контролюючого органу додавати до кожного податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов`язання. Такий обов`язок виникає лише за наявності зазначеного розрахунку.

У силу вимог п.3 розділу ІІІ Порядку №1204, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо, зокрема, його надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Порядку №1204, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено. що спірні податкові повідомлення-рішення надсилалися Головним управлінням ДФС у Рівненської області ОСОБА_1 . рекомендованим листом з повідомленням про вручення за належною адресою: АДРЕСА_5 . Вказаний лист повернувся без вручення позивачу. Згідно з інформацією органу поштового зв`язку, причиною невручення є відмова адресата отримати зазначений лист.

Отже, всупереч твердженням позивача відповідачем повністю дотримано вимоги Порядку №1204 щодо надіслання спірних податкових повідомлень-рішень. Зазначені податкові повідомлення-рішення вважаються врученими позивачу 07.04.2018 - у день, зазначений органом поштового зв`язку в повідомленні про вручення.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень - відповідач у справі, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а спірні податкові повідомлення-рішення відповідають встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, неупередженості, добросовісності, розсудливості, пропорційності та своєчасності, а відтак до скасування не підлягають.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідачем доведено правомірність спірних податкових повідомлень-рішень. Поряд з цим, порушення прав позивача, про захист яких вона просила у судовому порядку, не знайшло підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

У силу вимог ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя Дудар О.М.