Справа № 2340/4818/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4818/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Торг-2005» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Союз-Торг-2005» (надалі за текстом - «ТОВ «Союз-Торг-2005») звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення № від 11.09.2018 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 627 465 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 11.09.2018 р., яким товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 16 466 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято без дослідження первинних документів, оскільки останні були вилучені правоохоронними органами.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що в процесі перевірки було виявлено факти порушення позивачем податкового законодавства, а акт, складений за її результатами, є носієм доказової інформації.

Апелянт також стверджує, що на час призначення та проведення перевірки ТОВ «Союз-Торг-2005» не підтверджено факт вилучення первинних документів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обрунтованості судового рішення, посилаючись на листи, якими контролюючий орган повідомлявся про вилучення документів.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.06.2018 р., 10.07.2018 р. та 06.08.2018 р. Головним управлінням ДФС у Черкаській області на адресу ТОВ «Союз-Торг-2005» направлялись запити, відповідно № 26627/23-00-14-1014, № 29171/23-00-14-1014, № 32921/23-00-14-1014, про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) по взаємовідносинам: з ТОВ «Фортком ЛТД» за період грудень 2015 року - січень 2016 р.; з ТОВ «Силіконова Долина» за вересень-жовтень 2015 р.; з ТОВ «Фортком ЛТД» за грудень 2015 р. та січень 2016 р.

Листами № 05/07 від 05.07.2018 р., № 25/07 від 25.07.2018 р., № 08/08 від 08.08.2018 р. позивач повідомив контролюючий орган про те, що відповідно до ухвал Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у справі №761/948/18, співробітниками СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено обшуки, в тому числі в офісі та за місцем проживання бухгалтера підприємства і вилучено усі документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Союз-Торг-2005».

У період з 06.08.2018 р. по 10.08.2018 р. посадовцями Головного управління ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Союз-Торг-2005» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Силіконова Долина» за вересень, жовтень 2015 р., з ТОВ «Фортком ЛТД» грудень 2015 р. та січень 2016 р.

Результати перевірки оформлено актом № 326/23-00-14-1007/33283145 від 17.08.2018р.

Згідно цьому акту позивачем, серед іншого, порушено вимоги ст. 198 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України»), внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на 418 310 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 16 466 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

ТОВ «Союз-Торг-2005» сформувало податковий кредит за рахунок оформлення взаємовідносин з ТОВ «Силіконова Долина» та ТОВ «Фортком ЛТД».

Разом з тим, встановити походження реалізованого позивачеві товару неможливо, а його контрагенти не мали трудових ресурсів та значного статутного капіталу.

При цьому, позивачем не надано первинних документів, що використовуються у податковому та бухгалтерському обліку.

Крім того, відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2018 р. директор ТОВ «Силіконова Долина» ОСОБА_1 перереєстрував товариство на своє ім`я без мети здійснення господарської діяльності і таку діяльність не провадив.

Так само і вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2017 р. встановлено, що директор ТОВ «Фортком ЛТД» ОСОБА_2 зареєстрував підприємство не маючи наміру провадити господарську діяльність.

На думку контролюючого органу наведене свідчить про завищення позивачем податкового кредиту.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято: № від 11.09.2018 р., яким ТОВ «Союз-Торг-2005» збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 627 465 грн., у тому числі 418 310 грн. за основним платежем та 209 155 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2018 р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 16 466 грн.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Статтею 83 ПК України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення.

Згідно пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 44.6 статті 46 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно пункту 86.10 статті 86 ПК України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

У свою чергу, положеннями пункту 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

При цьому, підставами для висновків контролюючого органу є, зокрема первинні документи.

У даній правовій ситуації первинні документи відповідачем не досліджувались, а висновок про завищення ТОВ «Союз-Торг-2005» податкового кредиту зроблено виключно на підставі податкової інформації та виходячи з наявності вироків щодо керівників контрагентів позивача.

Разом з тим, ані податкова інформація, ані наявність вироків самі по собі не свідчать про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань по господарських відносинах з позивачем.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області не надано жодних прийнятних та переконливих доказів які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Водночас, пунктом 85.9 названої статті ПК України установлено, що у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не виконано наведені законодавчі приписи та не отримано первинні документи для перевірки, слід погодитись з витсновком суду попередньої інстанції про обгрунтованість позовних вимог.

Твердження відповідача про те, що на час призначення та проведення перевірки ТОВ «Союз-Торг-2005» не підтверджено факт вилучення первинних документів, колегія суддів не приймає як доказ.

Акт перевірки № 326/23-00-14-1007/33283145 від 17.08.2018 р. містить відомості про те, що ГУ ДФС у Черкаській області повідомлялось про вилучення документів.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 21 травня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Ю.А.Ісаєнко

суддя В.П.Мельничук