Справа № 404/6261/17
Суддя: Панфілова А. В.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6261/17
Номер провадження 2-а/404/62/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А. В.

при секретарі Проскурні О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної Ангеліни Олександрівни про зміну способу і порядку виконання рішення по справі № 404/6261/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебувала адміністративна справа № 404/6261/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання до вчинення дій, за наслідком розгляду якої . постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 з 01.03.2016 пенсію за вислугу років в розмірі 71 відсотків грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.09.2017 з урахуванням у складі грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3014гр43коп згідно наказу №172 від 08.08.2008 командира військової частини НОМЕР_1 , матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3210гр50коп згідно наказу №94 від 13.05.2009 командира військової частини НОМЕР_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 3210гр50коп згідно наказу №267 від 30.12.2009 командира військової частини НОМЕР_1 ,- що відображено в архівній довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7069 від 07.07.2017. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500гр.

23.04.2019 року на адресу суду надійшла заява старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 404/6261/17, по якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист 404/6261/17 від 08.11.2018 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок і виплати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.09.2017 з урахуванням у складі грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3014 грн. 43 коп. згідно наказу №172 від 08.08.2008 командира військової частини НОМЕР_1 , матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3210гр50коп згідно наказу №94 від 13.05.2009 командира військової частини НОМЕР_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 3210гр50коп згідно наказу №267 від 30.12.2009 командира військової частини НОМЕР_1 ,- що відображено в архівній довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7069 від 07.07.2017 та виконавче провадження № 57754289 з виконання виконавчого листа № 404/6261/17 від 12.11.2018р. Кіровського районного суду м. Кіровограда про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 з 01.03.2016 пенсію за вислугу років в розмірі 71 відсотків грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 3 946,03 грн. з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.03.2016 р. по 12.09.2018 р.

Заяву мотивовано тим, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №57754622 з примусового виконання виконавчого листа № 404/6261/17 від 08.11.2018 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268», починаючи з 01 січня 2016 року.

До відділу надійшов лист від ГУ ПФУ у Кіровоградській області за вих. № 22857/08-02 в якому зазначено, що головним управлінням проведено розрахунок пенсії ОСОБА_1 . Доплату в сумі 568,28 грн. за період з 13.09.2018 р. (дата набрання судовим рішенням законної сили) по 30.11.2018 р. нараховано та виплачено стягувачу в грудні 2018 р. Виплата коштів, нарахованих за період з до набрання судовим рішенням законної сили (3 946,03 грн. за період з 01.03.2016 р. по 12.09.2018 р.) здійснюватиметься відповідно до Порядку № 649.

Боржник зазначене рішення виконав частково, повідомивши відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що доплату за період з 01.03.2016 по 12.09.2018 ОСОБА_1 нараховано.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в письмових запереченнях проти заяви державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі, просить відмовити у задоволенні даної заяви, посилаючись на те, що державний виконавець фактично просить суд змінити рішення у справі, що є неприпустимим.

Державний виконавець та стягувач які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не прибули, що відповідно до ч.2 ст.378 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у заяві та матеріали адміністративної справи, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви, з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 з 01.03.2016 р. пенсію за вислугу років в розмірі 71 відсотків грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.09.2017р. з урахуванням у складі грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3014грн.43коп згідно наказу №172 від 08.08.2008 р.командира військової частини НОМЕР_1 , матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3210гр50коп згідно наказу №94 від 13.05.2009р. командира військової частини НОМЕР_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 3210грн. 50коп згідно наказу №267 від 30.12.2009р. командира військової частини НОМЕР_1 ,- що відображено в архівній довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7069 від 07.07.2017р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500гр.

08. 11 2018 року позивачу, за його заявою, видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної Ангеліни Олександрівни від 22.11.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №404/6261/17, виданого 12.11.2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

До відділу надійшов лист від ГУ ПФУ у Кіровоградській області за вих. № 22857/08-02 в якому зазначено, що головним управлінням проведено розрахунок пенсії ОСОБА_1 . При наданні інформації щодо виконання вказаного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зазначено, що починаючи з 28.08.2018 р. набрала чинності постанова Кабінетом Міністрів України від 22.08.2018 р. за № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі порядок № 649).

Згідно п. 2 цієї постанови виплата заборгованості з пенсій, що фінансуються з державного бюджету, на виконання судових рішень за період до набрання судовим рішенням законної сили здійснюється відповідно до Порядку № 649.

Згідно п. 3Порядку № 649 боржник (орган Пенсійного фонду, визначений судом боржником у виконанні судового рішення) веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Згідно п. 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним

фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю

мету шляхом перерахування коштів боржнику. Доплату в сумі 568,28 грн. за період з 13.09.2018 р. (дата набрання судовим рішенням законної сили) по 30.11.2018 р. нараховано та виплачено стягувану в грудні 2018 р. Виплата коштів, нарахованих за період з до набрання судовим рішенням законної сили (3 946,03 грн. за період з 01.03.2016 р. по 12.09.2018 р.) здійснюватиметься відповідно до Порядку № 649.

Управління, посилаючись на те, що виплату позивачам заборгованості, яка виникла у зв`язку з перерахунком пенсії за рішеннями суду буде здійснено відповідно до Порядку №649 не надає доказів дотримання ним як боржником механізму погашення заборгованості, передбаченого цим Порядком.

У зв`язку з таким повідомленням боржника державний виконавець звернулася до суду із заявою щодо зміни способу і порядок виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч. 1, 3 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Суд вважає, що резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 року є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, що свідчить про те, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Відповідно до положень Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988, яка набрала чинності 2 грудня 2015 року.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні та додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Тому, суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішення.

Заявник своєю заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду фактично просить змінити та розширити резолютивну частину рішення, змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки судове рішення є незмінним.

Суд також зазначає, що невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень, в розумінні ч.3 ст.378 КАС України, не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 року (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 року (справа №21-506а14), від 13.01.2015 року (справа №21-604а14), від 17.02.2015 року (справа №21-622а14) та Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року (справа №713/1062/17), від 10.07.2018 (справа №490/9519/16-а).

Згідно з ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказано у рішенні Конституційного Суду України від 19.06.2001 року № 9-рп/2001, зокрема зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Окрім цього, у азб. 5, 6, 10 п.2.1 рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №1-42/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) певних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» зазначено, що Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

При вирішенні спірних правовідносин слід також враховувати й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

За вказаного, заява державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає до задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293-297,378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної Ангеліни Олександрівни про зміну способу і порядку виконання рішення по справі № 404/6261/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда А. В. Панфілова