Справа № 518/1304/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р. Категорія: 109020000 м.ОдесаСправа № 518/1304/17
Головуючий в 1 інстанції: Погорєлов І.В.

час і місце ухвалення: час не зазначено, смт. Іванівка

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Задорожньої Надії Володимирівни , державного інспектора державної інспекції у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Задорожньої Надії Володимирівни , державного інспектора державної інспекції у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що доказів фактичного зайняття та використання позивачем земельних ділянок площею 12,00 га та 4,00 га інспектором не доведено, крім того останній не проводив заміри вказаних земельних ділянок, тобто вписав в протокол їх розміри на свій розсуд.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2019 року позов задоволено адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративних стягнень від 29.09.2017 р. № №410-ДК/0161По/08/01/-17 та №410-ДК/0160По/08/01/-17 та закрито провадження по адміністративним справам у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що під час розгляду справи позивачем не надано доказів, що підтверджують правомірність використання земельних ділянок стосовно яких проводилась перевірка.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, СФГ «Шумський» є зареєстрованою юридичною особою, а ОСОБА_1 є його головою.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 19.09.2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Бондаренком В.С. в присутності голови СФГ «Шумський» ОСОБА_1 проведено обстеження земельної ділянки площею 51,3 га. За результатами обстеження земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка площею 12,00 га, яка розташована на території Орджонікідзівської сільської ради Ширяївського району Одеської області на момент проведення обстеження самовільно зайнята.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 19.09.2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Бондаренком В.С. в присутності 6,44 га. За результатами обстеження земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка площею 04,00 га, яка розташована на території Орджонікідзівської сільської ради Ширяївського району Одеської області на момент проведення обстеження самовільно зайнята.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2017 року №410-ДК/0185/П/07/01 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а саме: 19.09.2017 року ОСОБА_1 здійснено самовільне зайняття земельної ділянки державної форми власності, площею 04,00 га, яка розташована на території Орджонікінзівської сільської ради Ширяївського району Одеської області шляхом вирощування сільськогосподарських культур. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2017 року №410-ДК/0184/П/07/01 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а саме: 19.09.2017 року ОСОБА_1 здійснено самовільне зайняття земельної ділянки державної форми власності, площею 12,00 га, яка розташована на території Орджонікінзівської сільської ради Ширяївського району Одеської області шляхом вирощування сільськогосподарських культур. Правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду (збитки).

Постановою від 26.09.2017 року №410-ДК/0161По/08/01/-17 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. та встановлено, що правопорушенням завдано шкоду у розмірі 5474,56 грн.

Постановою від 26.09.2017 року №410-ДК/0160По/08/01/-17 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. та встановлено, що правопорушенням завдано шкоду у розмірі 16423,68 грн.

Позивач не погоджується із вказаними постановами про адміністративне правопорушення звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови не містять доказів належності земельних ділянок площею 04,00 га та 12,00 га до державної форми власності, не зазначено їх кадастрові номери, не зазначено доказів, які б підтверджували використання даних земельних ділянок позивачем. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до «б» ч.1 ст.211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19 червня 2003 року (далі - Закон № 963-IV) самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних постанов стало виявлення факту самовільного зайняття ОСОБА_1 земельних ділянок площею 04,00 га та 12,00 га, що розташовані на території Орджонікінзівської сільської ради Ширяївського району Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У підтвердження вказаного вище порушення відповідачем надано: акти перевірки, акти обстеження земельної ділянки, протоколи про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, зазначені документи не підтверджує, що оброблення вищезазначеної земельної ділянки без наявності правовстановлюючих документів вчинено безпосередньо позивачем, інші належні та допустимі докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні. Про це зазначає і позивач у своїй позовній заяві.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що кодексом розподілено обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі.

Вищенаведені статті спрямовані на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Зокрема, у спірних правовідносинах відповідач повинен був довести, що саме ОСОБА_1 самовільно зайняв спірні земельні ділянки.

До матеріалів справи представником відповідача було долучено викопіювання з публічної кадастрової карти України з відображенням місця розташування земельної ділянки площею 12,00 га та площею 04,00 га, з яких вбачається розташування земельних ділянок.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що Управлінням проводилась перевірка дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності, які не надані у власність, користування (оренду).

Разом з тим, із долучених матеріалів жодної інформації про форму власності земельної ділянки площею 12,00 га не надано та вказано, що земельна ділянка площею 04, 6795 га є земельною ділянкою приватної власності.

Враховуючи вище викладене, є правомірним висновок суду першої інстанції про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2019 року по справі № 518/1304/17, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.