Справа № 200/5622/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 р. Справа№200/5622/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 )

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3)

про визнання протиправним та скасування рішення від 5 грудня 2018 року № 59, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 5 грудня 2018 року № 59 «Про відмову в призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на його заяву, подану разом із документами 6 вересня 2018 року; визнання дій відповідача, які виразились у не зарахуванні позивачу до загального страхового та пільгового стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України періодів його роботи з 1 вересня 1983 року по 15 червня 1987року, 21 травня 1986 року по 31 липня 1986 року, з 22 грудня 1986 року по 11 червня 1987 року, з 19 червня 1987 року по 20 червня 1987 року, з 23 червня 1987 року по 26 травня 1989 року, з 1 серпня 1989 року по 5 вересня 1990 року, з 17 вересня 1990 року по 10 жовтня 1996 року, з 1 липня 2014 року по 1 грудня 2014 року та не призначенні у зв`язку з цим пенсії за віком на пільгових умовах протиправними та зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового та пільгового стажу за списком № 1 означені періоди роботи позивача та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5622/19-а за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 27 травня 2019 року суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач рішенням № 59 від 5 грудня 2018 року відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі відсутності у позивача необхідного загального страхового стажу. Як вбачається з даного рішення відповідач зарахував до загального страхового стажу роботи позивача 14 років 05 місяців 24 днів, до пільгового стажу за списком № 1 - 10 років 01 місяць 00 днів. Позивач зазначає, що згідно рішення відповідача № 59 від 5 грудня 2018 року, до загального страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи по трудовій книжці у зв`язку з тим, що печатка на першій сторінці нечитабельна. Також, до загального страхового стажу не зараховано період навчання, виходячи з того, що в дипломі невірно зазначено прізвище та є виправлення. До пільгового стажу за списком № 1 не зараховано період роботи в ДП «Артемвугілля» у зв`язку з тим, що листом від 17 лютого 2017 року № 17.02/5 ДП «Артемвугілля» повідомило про неможливість надання первинних документів для проведення перевірки достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи оскільки оригінали первинних документів зберігаються в архіві підприємства на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву позивача, в якому зазначив, що відповідно до наданих документів на момент звернення 6 вересня 2018 року ОСОБА_1 має загальний страховий стаж 14 років 05 місяців 24 дні, стаж за Списком №1 складає 10 років 01 місяць 00 днів (за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з урахуванням атестації робочих місць) та з урахуванням наданих довідок за цей період. За таких обставин відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , так як на момент звернення 6 вересня 2018 року не має необхідного загального страхового стажу. Згідно чинного законодавства ОСОБА_1 право на пенсію за віком набуде після досягнення 60 років.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 30 грудня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 5 вересня 2018 року № .

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 на ім`я позивача підтверджується, що 21 травня 1986 року позивач був прийнятий учнем електрослюсаря чергового з ремонту обладнання відповідно до наказу від 29 травня 1986 року № 159К, 24 червня 1986 року позивача було переведено гірничим майстром з повним робочим днем під землею відповідно до наказу від 4 липня 1986 року № 203К, 31 липня 1986 року відповідно до наказу № 230К позивача було звільнено, з 22 грудня 1986 року по 11 червня 1987 року позивач працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею. З 19 червня 1987 року по 20 червня 1987 року позивач працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею, з 23 червня 1987 року по 26 травня 1989 року позивач проходив військову службу в рядах Радянської армії. З 1 серпня 1989 року по 5 вересня 1990 року позивач працював гірничим майстром підземним, з 17 вересня 1990 року по 10 жовтня 1996 року позивач працював гірничим майстром з повним робочим днем під землею, з 9 лютого 2004 року по 15 травня 2018 року позивач працював підземним гірничим майстром з повни робочим днем у шахті. Крім того, як вбачається з трудової книжки 1 вересня 1983 року по 15 червня 1987 року позивач навчався у Горлівському індустріальному технікумі.

6 вересня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Дана заява була прийнята відповідачем та зареєстрована за номером 16789.

Судом встановлено, що відповідачем була розглянута заява позивача від 6 вересня 2018 року № 16789 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за результатом чого було прийнято рішення від 5 грудня 2018 року № 59 про відмову в призначенні пенсії. У вказаному рішенні було зазначено, що позивачем було надано до управління - заява, копія паспорту та ідентифікаційного коду, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 5 вересня 2018 року, копія трудової книжки НОМЕР_3 б/д, копія диплому ЛТ № 877450 від 13 червня 1987 року, довідки про пільговий стаж роботи № 1605/01 від 16 травня 2018 року, № 1805/01 від 18 травня 2018 року, № 2105/01 від 21 травня 2015 року, які видані ДП «Артемвугілля», копії наказів про підсумки атестації робочих місць за умовами праці з переліком робочих місць № 232 пр від 21 квітня 1994 року, № 592 а від 22 грудня 2000 року, № 1716 від 25 листопада 2005 року та виписка з наказу про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, № 496 від 25 листопада 2010 року та виписка з наказу про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, виписка з наказу № 86а від 19 листопада 2015 року про підсумки атестації робочих місць за умовами праці по ДП «Артемвугілля», довідки про заробітну плату № 1605/02 від 16 травня 2018 року, №№ 1805/02, 1805/03 від 18 травня 2018 року, які видані ДП «Артемвугілля», архівна довідка про реорганізацію підприємства № 1805/04 від 18 травня 2018 року, історична довідка № 1805/05 від 18 травня 2018 року, довідка про перейменування підприємства № 2105/02 від 21 травня 2018 року, які видані ДП «Артемвугілля». Крім того, у рішенні зазначено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 з доповненнями та змінами затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, якому є м. Горлівка. На виконання постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 р. метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації Донецької та Луганської областях підприємствам з непідконтрольної українській владі території було рекомендовано перереєструватись в населення пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23.03.2018р. ДП "Артемвугілля" переєструвалось в м. Святогірську. Листом від 17 лютого 2017 року № 17.02/5 ДП «Артемвугілля» повідомляє про неможливість надання первинних документів для проведення перевірки достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи у зв`язку з тим, що оригінали первинних документів зберігаються в архіві підприємства на тимчасово непідконтрольній українській владі території. У зв`язку з вищевказаним період роботи в ДП «Артемвугілля» не зараховано до пільгового стажу роботи по Списку №1. Не зараховано до загального стажу періоди роботи по трудовій книжці, у зв`язку з тим, що печатка на перший сторінці не читається. Також не зараховано до загального стажу період навчання, у зв`язку з тим, що в дипломі невірно зазначено прізвище та є виправлення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом раніше, позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім трудової книжки, були надані документи, що підтверджують факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Донецьк, де перебувають підприємства на яких працював позивач та які не зараховує до пільгового стажу відповідач, відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Абзац 7 пункту 20 Порядку № 637 доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1028 наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території і не здійснили перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами. Такі помилки як печатка не читається на першій сторінці є несуттєвими, щоб взагалі не прийняти їх для врахування при призначенні пенсії позивачу. Крім того, печатка наявна та позивачем надавались довідки про підтвердження пільгового стажу за ці періоди.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи та навчання позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Крім того, суд не приймає посилання відповідача як на підставу не зарахування до загального стажу позивача період навчання, у зв`язку з тим, що у дипломі невірно зазначено прізвище та є виправлення, оскільки даний період навчання позивача, а саме з 1 вересня 1983 року по 15 червня 1987 року зазначено у трудовій книжці, а тому у суду не має підстав вважати диплом недійсний. Суд зазначає, що диплом позивача серії НОМЕР_4 має переклад на російську мову, де вірно зазначено прізвище позивача, а тому суд не вважає неприйнятним не зарахування до загального стажу цей період з цих підстав.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи та навчання з 1 вересня 1983 року по 15 червня 1987року, 21 травня 1986 року по 31 липня 1986 року, з 22 грудня 1986 року по 11 червня 1987 року, з 19 червня 1987 року по 20 червня 1987 року, з 23 червня 1987 року по 26 травня 1989 року, з 1 серпня 1989 року по 5 вересня 1990 року, з 17 вересня 1990 року по 10 жовтня 1996 року, з 1 липня 2014 року по 1 грудня 2014 року, та як наслідок адміністративний позов позивача є обґрунтованим та позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 27 лютого 2019 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення від 5 грудня 2018 року № 59, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 5 грудня 2018 року № 59 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального та трудового стужу періодів його роботи та навчання з 1 вересня 1983 року по 15 червня 1987року, 21 травня 1986 року по 31 липня 1986 року, з 22 грудня 1986 року по 11 червня 1987 року, з 19 червня 1987 року по 20 червня 1987 року, з 23 червня 1987 року по 26 травня 1989 року, з 1 серпня 1989 року по 5 вересня 1990 року, з 17 вересня 1990 року по 10 жовтня 1996 року, з 1 липня 2014 року по 1 грудня 2014 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 6 вересня 2018 року № 16789 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до загального страхового та пільгового стажу періоди роботи та навчання з 1 вересня 1983 року по 15 червня 1987 року, 21 травня 1986 року по 31 липня 1986 року, з 22 грудня 1986 року по 11 червня 1987 року, з 19 червня 1987 року по 20 червня 1987 року, з 23 червня 1987 року по 26 травня 1989 року, з 1 серпня 1989 року по 5 вересня 1990 року, з 17 вересня 1990 року по 10 жовтня 1996 року, з 1 липня 2014 року по 1 грудня 2014 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 27 травня 2019 року. Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.