Справа № 808/1791/13-а
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Справа № 808/1791/13-а м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтеррос» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2013 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтеррос» (далі позивач) до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 08.10.2012 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 426,30 грн.;

визнати протиправним та скасувати винесене податкове повідомлення-рішення відповідача від 08.10.2012 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 22224,60 грн.;

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача від 03.12.2012 №442 про стягнення з позивача податку на додану вартість у розмірі 22597,01 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2013 вищевказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.03.2013 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 03.04.2013.

Ухвалою суду від 03.04.2013 провадження у справі зупинено до 21.05.2013.

Ухвалою суду від 21.05.2013 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 21.05.2013 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 808/3926/13-а.

Ухвалою суду від 26.11.2018 поновлено провадження у справі. Крім того, ухвалою суду від 26.11.2018 допущено в адміністративній справі №808/1791/13-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтеррос» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень заміну Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби правонаступником Запорізькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 10.12.2018 підготовче засідання відкладено до 15.01.2019.

Ухвалою суду від 21.01.2019 (суддя Новікова І.В.) адміністративну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 19.02.2019.

Ухвалою суду від 19.02.2019 відкладено підготовче засідання до 19.03.2019, а також продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 19.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 03.04.2019.

Ухвалою суду від 03.04.2019 розгляд адміністративної справи відкладено на 24.04.2019.

Ухвалою суду від 24.04.2019 розгляд адміністративної справи відкладено на 20.05.2019.

Ухвалою суду від 20.05.2019 замінено відповідача Запорізьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області на належного Головне управління ДФС у Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно та необґрунтовано прийнято спірні податкові повідомлення рішення та податкову вимогу. Зазначає, що позивач не згоден із сумою зазначеною в податковій вимозі, оскільки не має податкового боргу з податку на додану вартість, а навпаки сума переплати за вказаним податком станом на 01.12.2012 складала 27604,59 грн. Також, позивач вважає протиправними спірні податкові повідомлення рішення, оскільки перевірка на підставі якого прийняті такі рішення проведена без відома позивача, а також позивача не було належним чином повідомлено про результати проведеної перевірки, що перешкодило позивачу скористатися правом подати заперечення на висновку Акту перевірки. Позивач зазначає, що висновки Акту перевірки, на підставі яких контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення рішення, є не обґрунтованими, оскільки податкове повідомлення рішення від 09.11.2011 № є не узгодженим, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання визначено в такому рішенні. Також, позивач вважає необґрунтованим твердження податкового органу про несвоєчасність сплати позивачем грошового зобов`язання за листопад 2011, грудень 2011, лютий 2012, березень 2012, квітень 2012, оскільки зобов`язання за зазначений період виконувались в повному обсязі. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що спірні рішення прийнято контролюючим органом правомірно та обґрунтовано. Зазначає, що за результатами проведеної камеральної перевірки було встановлено несвоєчасність сплати позивачем штрафних (фінансових) санкцій застосованих податковим повідомленням рішенням від 09.11.2011 №, а також несвоєчасність сплати узгодженого зобов`язання по деклараціям з ПДВ за листопад 2011, грудень 2011, лютий 2012, березень 2012, квітень 2012, що зумовило прийняття спірних податкових повідомлень рішень. В свою чергу, оскільки позивачем не сплачувалась своєчасно сума узгодженого зобов`язання контролюючим органом прийнято та направлено позивачу спірну податкову вимогу. Відповідач зазначає, що твердження позивача про неузгодженість суми грошового зобов`язання визначеного податковим повідомленням рішенням від 09.11.2011 № є безпідставним, оскільки станом на момент проведення камеральної перевірки вказане податкове повідомлення рішення позивачем не оскаржувалось ані в адміністративному, ані в судовому порядку. Також, відповідач вказував і на помилковість твердження позивача про своєчасність сплати зобов`язань за грудень 2011 року, лютий, березень 2012 року, оскільки кошти сплачені за вказаний період, відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. За вказаних обставин, відповідач вважає дії податкового органу правомірними, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 16.08.2012 інспектором ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя (правонаступник Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) проведено камеральну перевірку з податку на додану вартість ТОВ «Кампанія Інтеррос», за результатами якої складено Акт камеральної перевірки №393/16/31638040 (далі Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Кампанія Інтеррос» п.57.1, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, в результаті чого позивач несвоєчасно сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, зазначеного у податковому повідомленні рішенні № від 09.11.2011 та сум узгодженого податкового зобов`язання задекларованого у деклараціях за листопад 2011 року, грудень 2011 року, лютий 2012 року, березень 2012 року, квітень 2012 року.

Акт перевірки направлено на адресу ТОВ «Кампанія Інтеррос» засобами поштового зв`язку, проте Акт перевірки не був вручений платнику податків з незалежних від контролюючого органу підстав (а.с.36-37).

На підставі висновків Акту перевірки №393/16/31638040 від 16.08.2012, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення:

№ від 08.10.2012, яким позивача зобов`язано сплатити штраф за платежем податок на додану вартість в розмірі 22224,60 грн.;

№ від 08.10.2012, яким позивача зобов`язано сплатити штраф за платежем податок на додану вартість в розмірі 426,30 грн.

Податкові повідомлення рішення від 08.10.2012 № та № направлялись на адресу позивача засобами поштового зв`язку, проте не були вручені з незалежних від контролюючого органу підстав (а.с.103).

03 грудня 2012 року ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя прийнято та направлено на адресу позивача податкову вимогу №442, якою позивача зобов`язано сплати податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 22597,01 грн., в т.ч. за основним платежем 5557,00 грн. та 17040,01 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття спірних податкових повідомлень рішень та податкової вимоги, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень став висновок контролюючого органу про те, що позивачем несвоєчасно сплачувались суми грошового зобов`язання визначені у податковому повідомленні рішенні № від 09.11.2011 та деклараціях з ПДВ за листопад 2011 року, грудень 2011 року, лютий 2012 року, березень 2012 року, квітень 2012 року.

Позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги навпаки вказував на те, що суми грошових зобов`язань за податковими деклараціями за листопад 2011 року, грудень 2011 року, лютий 2012 року, березень 2012 року, квітень 2012 року сплачувались своєчасно, а сума грошового зобов`язання визначена у податковому повідомленні рішенні № від 09.11.2011 є неузгодженою.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до приписів пункту 58.1 статті 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що 09.11.2011 ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя, на підставі висновків Акту перевірки від 02.11.2011 №331/16/31638040, прийнято податкове повідомлення рішення №, яким ТОВ «Компанія Інтеррос» збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 130733,75 грн., в т.ч. за основним платежем 104587,00 грн. та 26146,75 грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що податкове повідомлення рішення від 09.11.2011 № направлялось на адресу позивача листом з повідомленням про вручення, проте лист не був вручений з незалежних від контролюючого органу підстав (а.с.91).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума грошового зобов`язання визначена в податковому повідомленні рішенні від 09.11.2011 № набула статусу узгодженої з дати зазначеній поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, а саме 12.12.2011, та відповідно повинна була бути сплачена позивачем у строк визначений п.57.3 ст.57 ПК України.

Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві не заперечується той факт, що сума грошового зобов`язання визначена у податковому повідомленні рішенні від 09.11.2011 № не була сплачена позивачем у встановлені строки, проте, позивач зазначає, що сума грошового зобов`язання на момент виникнення спірних правовідносин не була узгодженою.

Разом з тим, суд не може погодитись з зазначеним твердженням позивача, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, підставою для несплати грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні рішенні є факт початку процедури оскарження рішення контролюючого органу.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів адміністративної справи не надано жодних доказів на підтвердження того, що у період з 09.11.2011 дата прийняття податкового повідомлення рішення та до 16.08.2012 дата складання акту камеральної перевірки, на підставі якого прийнято податкові повідомлення рішення, що є предметом оскарження в даній справі, ТОВ «Компанія Інтеррос» в адміністративному та/або судовому порядку проводилась процедура оскарження податкового повідомлення рішення від 09.11.2011 №.

Тобто, на дату складання Акту камеральної перевірки від 16.08.2012 №393/16/31638040, сума грошового зобов`язання визначена у податковому повідомленні рішенні від 09.11.2011 № була узгодженою та не сплачена у встановлені ПК України строки.

Судом також встановлено, що 15.04.2013 ТОВ «Компанія Інтеррос» звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 09.11.2011 №.

Разом з тим, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 по справі №808/3926/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія Інтеррос».

Також, судом встановлено, позивачем на виконання приписів чинного законодавства України до ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя подано податкові декларації з ПДВ, а саме:

№ від 19.12.2011, якою самостійно визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2011 року на суму 417,00 грн.;

№ від 19.01.2012, якою самостійно визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2011 року на суму 1155,00 грн.;

№ від 15.03.2012, якою самостійно визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2012 року на суму 3920,00 грн.;

№ від 20.04.2012, якою самостійно визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2012 року на суму 4263,00 грн.;

№ від 17.05.2012, якою самостійно визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за квітень 2012 року на суму 1560,00 грн.

При цьому, судом встановлено, що сума зобов`язання з ПДВ за листопад 2011 з терміном сплати до 30.12.2011 фактично сплачено 04.05.2012 (кількість днів затримки 126); за грудень 2011 з терміном сплати до 30.01.2012 04.05.2012 (кількість днів затримки 95); за лютий 2012 з терміном сплати до 30.03.2012 04.05.2012 (кількість днів затримки 35); за квітень 2012 з терміном сплати до 30.05.2012 18.07.2012 (кількість днів затримки 49).

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується несвоєчасність виконання позивачем узгоджених податкових зобов`язань.

Щодо твердження позивача про те, що ним своєчасно сплачувались зобов`язання за податковими деклараціями з ПДВ, суд зазначає наступне.

В матеріалах адміністративної справи містяться виписки з ПАТ «Мотор-Банк» відповідно до яких 21.12.2011 позивачем перераховано ПДВ за листопад 2011 на суму 417,00 грн.; 23.01.2012 за грудень 2011 на суму 1155,00 грн.; 29.03.2012 за лютий 2012 на суму 3920,00 грн.; 28.04.2012 за березень 2012 на суму 150,00 грн.; 31.05.2012 за квітень 2012 на суму 1600,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до положень п.87.9 ст.87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За таких обставин, судом встановлено, що в силу положень п.87.9 ст.87 ПК України, податковим органом суми платежів визначені платником податків, як сплата ПДВ за листопад 2011 квітень 2012, спрямовувались на погашення вже існуючого податкового боргу, зокрема того, що утворився у зв`язку із визначенням грошового зобов`язання за податковим повідомленням рішенням від 09.11.2011 №.

Відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що у зв`язку із тим, що за позивачем станом на 03.12.2012 рахувалась податкова заборгованість з ПДВ на загальну суму 22597,01 грн., яка утворилась зокрема і у зв`язку із прийняттям контролюючим органом податкових повідомлень рішень від 08.10.2012 № та №, податковим органом правомірно сформовано та направлено на адресу позивача спірну податкову вимогу.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваних рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтеррос».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інтеррос» (01014, м.Київ, вул.Болсуновська, буд.13, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова