Справа № 560/797/19
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/797/19
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача: ОСОБА_1 , та представників відповідача: Місяця К.М., Жук Л.Г.
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати повністю прийняту ГУ ДФС України у Хмельницькій області вимогу від 14 лютого 2019 року №Ф-161222-46 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на державне соціальне страхування в сумі 7147 грн 36 коп. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф-161222-46, згідно якої у позивача станом на 31 грудня 2018 року є борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування в сумі 6328 грн 30 коп. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Вказує, що 28 січня 2019 року направив рекомендованим листом заяву до ГУ ДФС України у Хмельницькій області про надання документів (розрахунків), які б засвідчили законність та обґрунтованість нарахування зазначеного боргу (недоїмки), однак від ГУ ДФС України у Хмельницькій області не отримано.

Зазначає, що на момент набуття чинності Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з 01 січня 2011 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування, та знаходився на обліку відповідно в державній податковій інспекції та в управлінні Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста Донецька. Вказує, що відповідно до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплачував єдиний внесок на державне соціальне страхування до моменту припинення підприємницької діяльності, яка згідно з повідомленням державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку припинена 29 вересня 2014 року (запис № 4025657 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Вказує, що за період з 01 січня 2011 року по 29 вересня 2014 року було сплачено єдиний внесок на державне соціальне страхування, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Зазначає, що з 23 грудня 2014 року зареєстрований як фізична особа-підприємець у місті Хмельницькому (запис № 0052001 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), та з 24 грудня 2014 року знаходиться на обліку в державній податковій інспекції у місті Хмельницькому та сплачує єдиний податок (3 група) та єдиний внесок на державне соціальне страхування відповідно до чинного законодавства.

07 листопада 2018 року позивачем подано заяву до державної податкової інспекції у місті Хмельницькому про припинення нарахування єдиного внеску на державне соціальне страхування на підставі частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в зв`язку з призначенням пенсії за віком з 27 жовтня 2018 року.

Вказує, що за період з 23 грудня 2014 року по жовтень 2018 року було сплачено єдиний внесок на державне соціальне страхування, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

01 лютого 2019 року позивач оскаржив в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф- 161222-46 та просив скасувати повністю цю вимогу відповідно до Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2015 № 1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2016 року за № 178/28308.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 07 березня 2019 року № 11187/6/99-99-11-05-02-15 залишена без змін вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф-161222-46, а скарга позивача - без задоволення.

Зазначає, що зазначений борг зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування з`явився після передачі 30 грудня 2018 року Північним відділенням Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області в ДПІ м. Хмельницького інтегрованої картки платника, в якій зазначено наявність у позивача боргу зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 рік.

16 січня 2019 року позивачем направлено письмовий запит до Північного відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з проханням надати належним чином засвідчені документи (розрахунки), які б засвідчили законність та обґрунтованість нарахування зазначеного боргу.

06 березня 2019 року позивачем отримано відповідь Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.02.2019 №15705/10/05-99-46-10, в якій зазначено, що борг зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 рік в сумі 6336 грн ОСОБА_1 нарахований помилково.

Позивачем 07 березня 2019 року направлений рекомендований лист до ГУ ДФС України у Хмельницькій області з повідомленням про зазначене помилкове нарахування боргу зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 рік та проханням скасувати вимогу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф-161222- 46, однак відповіді не отримував, а тому з урахуванням повної сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 29 вересня 2014 року та за період з 23 грудня 2014 року по 26 жовтня 2018 року вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф-161222-46 є необгрунтованою та протиправною, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Суд, ухвалою від 25.03.2019 року відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, ухвалою від 17.04.2019 року залучив до участі у справі як другого відповідача Головне управління ДФС у Донецькій області.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Головного управління ДФС у Хмельницькій області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 21.01.2019 в картці особового рахунку НОМЕР_1 платнику донарахована сума ЄСВ 819,06 грн сума боргу складала 7147,36 грн. При врахуванні переплати по даному платежу в сумі 32,69 грн станом на 08.04.2019 борг по ЄСВ становить 7114,67 грн. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Донецькій області у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Головне управління ДФС у Донецькій області жодних протиправних рішень відносно ОСОБА_1 не приймало, що свідчить про безпідставність вимог до ГУ ДФС у Донецькій області. Згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів у позивача наявна заборгованість, у зв`язку із чим ГУ ДФС у Хмельницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2019 №Ф-161222-46 у сумі 6328,30 грн згідно вимог чинного законодавства. А тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування, та знаходився на обліку в державній податковій інспекції та в управлінні Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста Донецька.

Відповідно до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплачував єдиний внесок на державне соціальне страхування до моменту припинення підприємницької діяльності, яка згідно з повідомленням державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку припинена 29 вересня 2014 року (запис № 4025657 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

За період з 01 січня 2011 року по 29 вересня 2014 року було сплачено єдиний внесок на державне соціальне страхування, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

З 23 грудня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець у місті Хмельницькому (запис № 0052001 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), та з 24 грудня 2014 року знаходиться на обліку в державній податковій інспекції у місті Хмельницькому та сплачує єдиний податок (3 група) та єдиний внесок на державне соціальне страхування відповідно до чинного законодавства.

07 листопада 2018 року позивачем подано заяву до державної податкової інспекції у місті Хмельницькому про припинення нарахування єдиного внеску на державне соціальне страхування на підставі частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в зв`язку з призначенням пенсії за віком з 27 жовтня 2018 року.

За період з 23 грудня 2014 року по жовтень 2018 року було сплачено єдиний внесок на державне соціальне страхування, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф-161222-46, згідно якої у позивача станом на 31 грудня 2018 року є борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування в сумі 6328 грн 30 коп. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Позивачем 16 січня 2019 року направлено письмовий запит до Північного відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з проханням надати належним чином засвідчені документи (розрахунки), які б засвідчили законність та обґрунтованість нарахування зазначеного боргу.

01 лютого 2019 року позивач оскаржив в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф- 161222-46.

06 березня 2019 року позивачем отримано відповідь Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.02.2019 №15705/10/05-99-46-10, в якій зазначено, що борг зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 рік в сумі 6336 грн ОСОБА_1 нарахований помилково.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 07 березня 2019 року № 11187/6/99-99-11-05-02-15 залишена без змін вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф-161222-46, а скарга позивача - без задоволення.

Позивачем 07 березня 2019 року направлений рекомендований лист до ГУ ДФС України у Хмельницькій області з повідомленням про зазначене помилкове нарахування боргу зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 рік та проханням скасувати вимогу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ф-161222- 46, однак станом на момент звернення до суду відповіді не надано.

Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 16 січня 2019 року № Ф-161222-46 протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За положеннями статті 1 Закону № 1058, пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 2464, особи, зазначені у пунктах 4 та 5 1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз даної норми свідчить про те, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов, по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 2 Закону №1788 визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років).

В ході судового розгляду суд встановив, що ОСОБА_1 призначена пенсія за віком з 27 жовтня 2018 року, про що було повідомлено і державну податкову інспекцію у місті Хмельницькому.

Суд звертає увагу на той факт, що за період з 01 січня 2011 року по 29 вересня 2014 року та з 23 грудня 2014 року по жовтень 2018 року позивачем під час перебування на обліку як платник єдиного внеску на державне соціальне страхування, сплачено єдиний внесок на державне соціальне страхування, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, суд приймає до уваги лист Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.02.2019 №15705/10/05-99-46-10, в якому зазначено, що борг зі сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування за 2017 рік в сумі 6336 грн ОСОБА_1 нарахований помилково. Також у вказаному листі зазначено, що для вирішення питання, щодо проведення інтегрованої картки платника податків за кодом платежу 71040000 у відповідність, позивачу необхідно звернутись до контролюючого органу, в якому ОСОБА_1 перебуває на обліку, а саме до ГУ ДФС у Хмельницькій області, Хмельницьке управління, Хмельницька ДПІ (м. Хмельницький).

ОСОБА_1 06 березня 2019 року написано заяву до ГУ ДФС у Хмельницькій області та додано лист Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.02.2019 №15705/10/05-99-46-10.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що представниками відповідачів не доведено правомірність оскаржуваної вимоги Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 14.02.2019 №Ф-161222-46, а тому її необхідно визнати протиправною та скасувати.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 14 лютого 2019 року №Ф-161222-46 про сплату недоїмки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління ДФС у Хмельницькій області судовий збір в сумі 384,20грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області судовий збір в сумі 384,20грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 травня 2019 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190) Головне управління ДФС у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114,Маріуполь,Донецька область,87526 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя П.М. Майстер