Справа № 804/4436/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4436/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 року в адміністративній справі №804/4436/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

14.06.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» (далі по тексту позивач, ТОВ або Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому з урахуванням змінених та уточнених позовних вимог просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № від 18.07.2018 року на загальну суму 3860370 грн., яке прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області; № від 02.03.2018 року на загальну суму 40953,40 грн., яке прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області; № від 02.03.2018 року на загальну суму 2177060,50 грн., яке прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 року позовні вимоги ТОВ «ТОПСІТІ» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 18.07.2018 року № в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 3379437,50 грн., в тому числі за основним платежем 2703550,00 грн. та за штрафними санкціями 675887,50 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.03.2018 року №2, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 45094,00 грн. та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 5859,40 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.03.2018 року № в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 2011735,50 грн., в тому числі за основним платежем 1763490,00 грн. та за штрафними санкціями 248245,50 грн.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «ТОПСІТІ», подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення частково і ухвалити нове судове рішення у частині, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 18.07.2018 року № повністю, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.03.2018 року № повністю, рішення суду у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.03.2018 року №2 залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що податковий кредит та податкові показники ним сформовані на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагенти, які на думку суду є фіктивними - ТОВ «ФОРТІС БРУК» та ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» на час надання послуг з аргіназі інформаційної рекламної компанії згідно договорів, були платниками ПДВ та спроможній були здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів. Апелянт вказував, що взаємовідносини між ним та контрагентами, зокрема з ТОВ «ФОРТІС БРУК» та ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з отримання рекламних послуг, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність поставки товарів. Отримання послуг, їх оплата та використання у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Апелянт вказував, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято його доводи, що замовлені у ТОВ «ФОРТІС БРУК» та ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» послуги були використані для власних потреб, для виконання взятих на себе договірних зобов`язань з іншими суб`єктами господарювання, наявні докази оплати за послуги, що вказує на реальність проведених операцій. Вказував, що діяльність ТОВ пов`язана з наданням рекламних послуг, з розповсюдження реклами, для провадження такої діяльності підприємство вимушене придбавати рекламні послуги. Заявник апеляційної скарги вказував, що по відношенню до контрагента ТОВ «ФОРТІС БРУК» податковий орган вже досліджував правомірність взаємовідносин між підприємствами та вже виносив подібні податкові повідомлення-рішення, які постановою суду від 16.01.2017 року були скасовані. Судовим рішенням визнано правомірними відносини ТОВ «ТОПСІТІ» та ТОВ «ФОРТІС БРУК». Апелянт звертає увагу, що вироки Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ авід 24.05.2018 року у справі №201/4522/18 та Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року у справі №758/3099/17 не містять ніякої інформації відносно ТОВ «ТОПСІТІ», відсутні відомості про директора, вирок відносно директора ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» був прийнятий пізніше ніж податковим органом було проведено перевірку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів, в межах оскарження рішення, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентами ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», ТОВ «БК «МАНГУСТІН», ТОВ «МЕСІНГ», ТОВ «ІНТАРЕС-ГРУП», ТОВ «ЕКТО БУД», ТОВ «АЛЬМАН-ГРУП», ТОВ «РІВЕНС», ТОВ «ЛІНЕЙРА ПЛЮС», ТОВ «АЙВОРІ ГРУП», ТОВ «РОНОС-ІНВЕСТ», ТОВ «АТЛАНТ СІТІ ПЛЮС», ТОВ «АРЕНА-БУД», ТОВ «БІЛД АКТИВ», ТОВ «АСТЕРІА КОНСАЛТ», ТОВ «СІГМА-ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «АНІТА-БУД», ТОВ «ЛАДКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «ФІКСЛАНД», ТОВ «БОНПАССАЖ», ТОВ «ФОРТІС-БРУК», ТОВ «КОМПІБУД», ТОВ «ДЕНСА СОЮЗ», ТОВ «АРЧІБАЛЬД», ТОВ «БОНУС БІЗНЕС ГРУПП», ТОВ «ХАЛКБУД», ТОВ «ОУШЕН СІСТЕМС», ТОВ «ІМПЕРІО-БУД», ТОВ «МАЙ ВІЛ», ТОВ «ФАЙЛЕКОМП», ТОВ «БУД СТРОЙ ЛТД», ТОВ «СЕТРОУ», ТОВ «ТРЕЙДІНГ-КЕПІТАЛ СІСТЕМ», ТОВ «РЕВІТАЛ-КОМПАНІ», ТОВ «ПРАКТИК УНІВЕРСАЛ», ТОВ «НЬЮ АЛЬЯНС», ТОВ «УКР-БІЛД-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «МАРКТОРГ», ТОВ «ЛІЛІ-РОУЗ», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «КОРВАТ», ТОВ «АСТІОН БУД», ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», ТОВ «ЛЮКС ТОРГ», ТОВ «ФІРСТ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «ЛОПСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» податкових накладних, контрагенти позивача на момент виконання договорів були платниками податків та спроможні були здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів з закупівлі товарів та отримання послуг. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», ТОВ «БК «МАНГУСТІН», ТОВ «МЕСІНГ», ТОВ «ІНТАРЕС-ГРУП», ТОВ «ЕКТО БУД», ТОВ «АЛЬМАН-ГРУП», ТОВ «РІВЕНС», ТОВ «ЛІНЕЙРА ПЛЮС», ТОВ «АЙВОРІ ГРУП», ТОВ «РОНОС-ІНВЕСТ», ТОВ «АТЛАНТ СІТІ ПЛЮС», ТОВ «АРЕНА-БУД», ТОВ «БІЛД АКТИВ», ТОВ «АСТЕРІА КОНСАЛТ», ТОВ «СІГМА-ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «АНІТА-БУД», ТОВ «ЛАДКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «ФІКСЛАНД», ТОВ «БОНПАССАЖ», ТОВ «ФОРТІС-БРУК», ТОВ «КОМПІБУД», ТОВ «ДЕНСА СОЮЗ», ТОВ «АРЧІБАЛЬД», ТОВ «БОНУС БІЗНЕС ГРУПП», ТОВ «ХАЛКБУД», ТОВ «ОУШЕН СІСТЕМС», ТОВ «ІМПЕРІО-БУД», ТОВ «МАЙ ВІЛ», ТОВ «ФАЙЛЕКОМП», ТОВ «БУД СТРОЙ ЛТД», ТОВ «СЕТРОУ», ТОВ «ТРЕЙДІНГ-КЕПІТАЛ СІСТЕМ», ТОВ «РЕВІТАЛ-КОМПАНІ», ТОВ «ПРАКТИК УНІВЕРСАЛ», ТОВ «НЬЮ АЛЬЯНС», ТОВ «УКР-БІЛД-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «МАРКТОРГ», ТОВ «ЛІЛІ-РОУЗ», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «КОРВАТ», ТОВ «АСТІОН БУД», ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», ТОВ «ЛЮКС ТОРГ», ТОВ «ФІРСТ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «ЛОПСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з надання товару між позивачем та ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», ТОВ «БК «МАНГУСТІН», ТОВ «МЕСІНГ», ТОВ «ІНТАРЕС-ГРУП», ТОВ «ЕКТО БУД», ТОВ «АЛЬМАН-ГРУП», ТОВ «РІВЕНС», ТОВ «ЛІНЕЙРА ПЛЮС», ТОВ «АЙВОРІ ГРУП», ТОВ «РОНОС-ІНВЕСТ», ТОВ «АТЛАНТ СІТІ ПЛЮС», ТОВ «АРЕНА-БУД», ТОВ «БІЛД АКТИВ», ТОВ «АСТЕРІА КОНСАЛТ», ТОВ «СІГМА-ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «АНІТА-БУД», ТОВ «ЛАДКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «ФІКСЛАНД», ТОВ «БОНПАССАЖ», ТОВ «ФОРТІС-БРУК», ТОВ «КОМПІБУД», ТОВ «ДЕНСА СОЮЗ», ТОВ «АРЧІБАЛЬД», ТОВ «БОНУС БІЗНЕС ГРУПП», ТОВ «ХАЛКБУД», ТОВ «ОУШЕН СІСТЕМС», ТОВ «ІМПЕРІО-БУД», ТОВ «МАЙ ВІЛ», ТОВ «ФАЙЛЕКОМП», ТОВ «БУД СТРОЙ ЛТД», ТОВ «СЕТРОУ», ТОВ «ТРЕЙДІНГ-КЕПІТАЛ СІСТЕМ», ТОВ «РЕВІТАЛ-КОМПАНІ», ТОВ «ПРАКТИК УНІВЕРСАЛ», ТОВ «НЬЮ АЛЬЯНС», ТОВ «УКР-БІЛД-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «МАРКТОРГ», ТОВ «ЛІЛІ-РОУЗ», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «КОРВАТ», ТОВ «АСТІОН БУД», ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», ТОВ «ЛЮКС ТОРГ», ТОВ «ФІРСТ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «ЛОПСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Суд першої інстанції зазначив, що отримання від ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», ТОВ «БК «МАНГУСТІН», ТОВ «МЕСІНГ», ТОВ «ІНТАРЕС-ГРУП», ТОВ «ЕКТО БУД», ТОВ «АЛЬМАН-ГРУП», ТОВ «РІВЕНС», ТОВ «ЛІНЕЙРА ПЛЮС», ТОВ «АЙВОРІ ГРУП», ТОВ «РОНОС-ІНВЕСТ», ТОВ «АТЛАНТ СІТІ ПЛЮС», ТОВ «АРЕНА-БУД», ТОВ «БІЛД АКТИВ», ТОВ «АСТЕРІА КОНСАЛТ», ТОВ «СІГМА-ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «АНІТА-БУД», ТОВ «ЛАДКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «ФІКСЛАНД», ТОВ «БОНПАССАЖ», ТОВ «ФОРТІС-БРУК», ТОВ «КОМПІБУД», ТОВ «ДЕНСА СОЮЗ», ТОВ «АРЧІБАЛЬД», ТОВ «БОНУС БІЗНЕС ГРУПП», ТОВ «ХАЛКБУД», ТОВ «ОУШЕН СІСТЕМС», ТОВ «ІМПЕРІО-БУД», ТОВ «МАЙ ВІЛ», ТОВ «ФАЙЛЕКОМП», ТОВ «БУД СТРОЙ ЛТД», ТОВ «СЕТРОУ», ТОВ «ТРЕЙДІНГ-КЕПІТАЛ СІСТЕМ», ТОВ «РЕВІТАЛ-КОМПАНІ», ТОВ «ПРАКТИК УНІВЕРСАЛ», ТОВ «НЬЮ АЛЬЯНС», ТОВ «УКР-БІЛД-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «МАРКТОРГ», ТОВ «ЛІЛІ-РОУЗ», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «КОРВАТ», ТОВ «АСТІОН БУД», ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», ТОВ «ЛЮКС ТОРГ», ТОВ «ФІРСТ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «ЛОПСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» матеріалів для виробництва, послуг рекламного характеру, за договорами, оплата та використання у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Жодних реальних доказів того, що позивач дійсно не отримував товарів, робіт/послуг від своїх контрагентів і що, відповідно, господарські операції з ними слід вважати безтоварними (фіктивними), так само як і жодних доказів того, що позивач сам, своїми діями допустив порушення податкового законодавства, відповідач в акті перевірки не наводить. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати ними податку до бюджету, а тому якщо останні не виконали своїх зобов`язань щодо сплати податку або мінімізували свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ за наявності факту реального вчинення господарських операцій, як у даній ситуації, та у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Вказуючи на часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначав, що у вироках суду, підтверджено фіктивність підприємств ТОВ «ФОРТІС БРУК» та «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», з яким підприємство позивача мало договірні відносини. Така обставина як наявність вироків у кримінальних провадженнях, зареєстрованого за фактом злочину стосовно фіктивності підприємництва контрагентів не може бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг. Первинні документи складені позивачем та контрагентами ТОВ «ФОРТІС БРУК» та ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» не можуть вважатися судом належно оформленими та підписаними повноважними особами первинними документами, якими можуть бути посвідчені факти придбання товарів, робіт чи послуг, позивачем було неправомірно завищено суми податкового кредиту та неправомірно включено витрати по господарських операціях з вказаними контрагентами. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення в частині донарахування податкових зобов`язань по контрагентам ТОВ «ФОРТІС БРУК» та ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» є правомірними, прийнятими відповідно до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню. Податкове повідомлення-рішення №5 від 02.03.2018 року на загальну суму 50953,40 грн., є правомірним, з огляду, що акт перевірки не містить жодних обґрунтувань щодо завищення позивачем суми від`ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з податку до додану вартість за травень 2015 року у сумі 45094 грн.

Відповідно до матеріалів справи, з 27.11.2017 року по 15.12.2017 року спеціалістами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено виїзну документальну планову перевірку ТОВ «ТОПСІТІ» з питань дотримання податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 року. За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.12.2017 року №35305/04-36-14-02/33422385 у якому у яксоті висновку вказано про порушення ТОВ «ТОПСІТІ» норм податкового законодавства: п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого ТОВ «ТОПСІТІ» занижено податок на прибуток на загальну суму 1895749 грн.; п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого допущено заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3322262 грн., завищено суму від`ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість за травень 2015 року у сумі 45094 грн. Висновки акту, податковий орган обґрунтовує відсутністю фактичного отримання ТОВ «ТОПСІТІ» від ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», ТОВ «БК «МАНГУСТІН», ТОВ «МЕСІНГ», ТОВ «ІНТАРЕС-ГРУП», ТОВ «ЕКТО БУД», ТОВ «АЛЬМАН-ГРУП», ТОВ «РІВЕНС», ТОВ «ЛІНЕЙРА ПЛЮС», ТОВ «АЙВОРІ ГРУП», ТОВ «РОНОС-ІНВЕСТ», ТОВ «АТЛАНТ СІТІ ПЛЮС», ТОВ «АРЕНА-БУД», ТОВ «БІЛД АКТИВ», ТОВ «АСТЕРІА КОНСАЛТ», ТОВ «СІГМА-ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «АНІТА-БУД», ТОВ «ЛАДКОМ ІНВЕСТ», ТОВ «ФІКСЛАНД», ТОВ «БОНПАССАЖ», ТОВ «ФОРТІС-БРУК», ТОВ «КОМПІБУД», ТОВ «ДЕНСА СОЮЗ», ТОВ «АРЧІБАЛЬД», ТОВ «БОНУС БІЗНЕС ГРУПП», ТОВ «ХАЛКБУД», ТОВ «ОУШЕН СІСТЕМС», ТОВ «ІМПЕРІО-БУД», ТОВ «МАЙ ВІЛ», ТОВ «ФАЙЛЕКОМП», ТОВ «БУД СТРОЙ ЛТД», ТОВ «СЕТРОУ», ТОВ «ТРЕЙДІНГ-КЕПІТАЛ СІСТЕМ», ТОВ «РЕВІТАЛ-КОМПАНІ», ТОВ «ПРАКТИК УНІВЕРСАЛ», ТОВ «НЬЮ АЛЬЯНС», ТОВ «УКР-БІЛД-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «МАРКТОРГ», ТОВ «ЛІЛІ-РОУЗ», ТОВ «СПЕЦРЕМПІДРЯД», ТОВ «КОРВАТ», ТОВ «АСТІОН БУД», ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», ТОВ «ЛЮКС ТОРГ», ТОВ «ФІРСТ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «ЛОПСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД», ТОВ «ФОРТІС БРУК», ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» товарів та послуг, не використання їх у власній діяльності, фіктивні взаємовідносини.

Не погодившись із висновками акту перевірки, ТОВ «ТОПСІТІ» подало до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 19.02.2018 року заперечення. Листом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.02.2018 року №9399/10/04-36-14-02-18 «Про результати розгляду заперечень до акту перевірки ТОВ «ТОПСІТІ» від 22.12.2017 №35305/04-36-14-02/33422385» висновки акту перевірки залишено без змін, вказано висновки акту обґрунтованими.

Встановлено, що 02.03.2018 року на підставі акту перевірки від 22.12.2017 №35305/04-36-14-02/33422385 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення-рішення: № , яким ТОВ «ТОПСІТІ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 3919222,50 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 3135378,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 783844,50 грн.; № , яким ТОВ «ТОПСІТІ» зменшено суму від`ємного значення ПДВ у розмірі 45094,00 грн. та застосовано штрафні санкції (штраф) на суму 5859,40 грн.; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на загальну суму 2177060,50 грн., з яких за основним податковими зобов`язаннями 1895750,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 281310,50 грн.

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ТОПСІТІ» звернулось до Державної фіскальної служби України із скаргою. Рішенням Державної фіскальної служби України від 22.05.2018 року №17583/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018 року № в частині донарахування у сумі 47082 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 11770,50 грн. скасоване, в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишене без змін. Податкові повідомлення-рішення від 02.03.2018 №, № залишені без змін. Скарга, з огляду на часткове скасування одного з податкових повідомлень-рішень, задоволена частково.

З огляду на часткове скасування податкового повідомлення-рішення від 02.03.2018 року №, 18.07.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту №3505/04-36-14-01/33422385 від 22.12.2017 року та рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 22.05.2018 року №17583/6/99-99-11-01-01-25 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «ТОПСІТІ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 3860370 грн., з яких за основним зобов`язаннями 3088296,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 772074,00 грн.

Рішення суду першої інстанції переглядається у межах апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги стосуються двох контрагентів, щодо яких позивач стверджує, що його відносини з ними є фактичними, суд першої інстанції дотримувався іншої позиції.

Встановлено, що між ТОВ «ТОПСІТІ» (замовник) та ТОВ «ФОРТІС-БРУК» (виконавець) був укладений договір про надання послуг з організації інформаційної рекламної кампанії в мережі Іnternet від 30.10.2015 року №30/10 з доповненнями до нього. Згідно умов договору виконавець зобов`язувався надати послуги рекламного характеру, замовник з свого боку приймає виконані послуги та оплачує їх. Господарські взаємовідносини з ТОВ «ФОРТІС-БРУК» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «ФОРТІС-БРУК» видало позивачу податкові накладні, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України, проте підписані директором про роль якого буде вказано нижче тексту.

Отримання послуг підтверджується підписаними між сторонами договору актами приймання-передачі виконаних робіт (послуг). Варто вказати, що акти не розкривають суті та не конкретизують які саме послуги були надані.

Податковий орган, вказуючи на безтоварність операцій з ТОВ «ФОРТІС-БРУК», вказував на наявний вирок суду щодо директора цього товариства. Так вироком Поділського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року у справі №758/3099/17 (провадження №1-кп/758/358/17) відносно ОСОБА_1 (директор ТОВ «ФОРТІС-БРУК») визнано винним у створенні фіктивного підприємства.

В матеріалах справи наявний вирок Поділського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року у справі №758/3099/17, який набрав законної сили, та яким затверджено угоду від 24 лютого 2017 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України Стороженком С. В. та обвинуваченим ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , визнано винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, призначене узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 205-1 КК України, у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки. У вказаному вироку зазначено, що: « ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_2 , надав останньому копії сторінок свого паспорту та копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру. 27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 , перебуваючи біля будівлі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заздалегідь не маючи наміру придбавати, створювати (реєструвати) підприємство та в подальшому здійснювати господарську діяльність ТОВ «Фортіс Брук» (), діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_2 , вніс в документи завідомо неправдиві відомості, щодо придбання (перереєстрації) ТОВ «Фортіс Брук» (), а саме в договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фортіс Брук» (). Згідно вказаного договору ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 50 % статутного капіталу ТОВ «Фортіс Брук» (), що становить 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок. Вказані неправдиві відомості ОСОБА_1 також вніс в договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фортіс Брук» (). Згідно вказаного договору ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_1 50 % статутного капіталу ТОВ «Фортіс Брук» (), що становить 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок. Однак, незважаючи на вищевикладене, придбання ТОВ «Фортіс Брук» відбулося без справжнього наміру ОСОБА_1 здійснювати господарську діяльність. ОСОБА_1 , перебуваючи за вказаною вище адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на реєстрацію підприємства на своє ім`я, без мети здійснення фінансово-господарської діяльності відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України від 14.10.2011 № 3178/5 (у редакції наказу від 03.12.2014 № 2046/5) заповнив реєстраційну картку форми № 3 на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи куди вніс неправдиві відомості про те, що він є засновником ТОВ «Фортіс Брук» () із статутним капіталом 1000 гривень. Фактично ж ОСОБА_1 вказаних рішень не приймав та засновником фактично не був. Після цього, з метою здійснення вказаних реєстраційних дій в органах державної реєстрації ОСОБА_5 . видав довіреність у тому числі на ім`я ОСОБА_6 , який подав заповнену ОСОБА_1 реєстраційну картку та підписаний ОСОБА_5 статут ТОВ «Фортіс Брук» () до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві. 29.10.2015 на підставі документів, підписаних ОСОБА_1 , які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи державним реєстратором Мирополець Т.Д. було внесено зміни до реєстраційних даних ТОВ «Фортіс Брук» () за № 2043352, відповідно до яких засновником ТОВ «Фортіс Брук» () із статутним капіталом 1000 гривень став ОСОБА_1 Крім того, 28 жовтня 2015 року ОСОБА_1 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на реєстрацію ТОВ «Фортіс Брук» () на своє ім`я, підписав наказ № 4 про призначення себе на посаду директора ТОВ «Фортіс Брук» (). Хоча ОСОБА_1 не мав мети здійснення організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських чи інших функцій директора вказаного товариства. ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на реєстрацію підприємства на своє ім`я, без мети здійснення фінансово-господарської діяльності заповнив реєстраційну картку форми № 4 на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців куди вніс відомості про те, що він є директором ТОВ «Фортіс Брук» (). Після цього, з метою здійснення вказаних реєстраційних дій в органах державної реєстрації ОСОБА_5 . видав довіреність у тому числі на ім`я ОСОБА_6 , який подав заповнену ОСОБА_1 реєстраційну картку, наказ про призначення ОСОБА_1 директором та протокол Загальних Зборів Учасників ТОВ «Фортіс Брук» () від 27.10.2015 № 27/10/2015 до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві. 29.10.2015 на підставі документів, підписаних ОСОБА_1 , які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи державним реєстратором Мирополець Т.Д. було внесено зміни до реєстраційних даних ТОВ «Фортіс Брук» () за № 1034352, відповідно до яких директором ТОВ «Фортіс Брук» () є ОСОБА_1 За свою участь у внесенні в документи, що відповідно до закону подавались для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Фортіс Брук» (), завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_1 , відразу після підписання ним зазначених статутних документів вказаного товариства, продовжуючи діяти за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_2 , отримав від останнього раніше обумовлену між ними грошову винагороду у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. Таким чином, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також той факт, що надані йому на підпис проекти документів містять завідомо неправдиві відомості та необхідні для придбання (перереєстрації) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «Фортіс Брук» (), ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_2 , засвідчив їх своїм підписом, наділивши їх таким чином значенням документів, а саме: статут ТОВ «Фортіс Брук» (), який містить неправдиві відомості щодо місцезнаходження Товариства, статутного капіталу, мети та предмета його діяльності, правового статусу, учасників та майна Товариства, фінансів, контролю та обліку його діяльності, порядку розподілу прибутків та відшкодування збитків, органів управління та інших рішень, які в дійсності ОСОБА_1 не визначав та не приймав; договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фортіс Брук» (), в яких відображено неправдиві відомості щодо факту та мети укладення договорів; реєстраційні картки форми № 3 та № 4 на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, куди вніс неправдиві відомості про те, що він є засновником ТОВ «Фортіс Брук» () із статутним капіталом 1000 гривень та директором вказаного товариства; довіреність на ім`я ОСОБА_6 Дії ОСОБА_1 , які полягали у внесенні в документи, що відповідно до закону подавались для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Фортіс Брук» (), завідомо неправдивих відомостей, вчинені за попередньою змовою групою осіб, призвели до того, що ОСОБА_7 отримав змогу використовувати установчі і фінансово-господарські документи та печатку ТОВ «Фортіс Брук» () у своїй протиправній діяльності, зокрема, для заволодіння грошовими коштами ТОВ «УГП-Буд» () шляхом обману».

Отже, ОСОБА_1 директор ТОВ «ФОРТІС-БРУК», рішень не приймав та засновником фактично не був, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Первинні документи щодо надання послуг (податкові накладні, акти виконаних робіт), сам договір, начебто підписував директор ТОВ «ФОРТІС-БРУК» ОСОБА_1 .

Аналогічний випадок судовою колегією встановлено щодо співпраці ТОВ «ТОПСІТІ» та ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС».

Між ТОВ «ТОПСІТІ» (покупець) та ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» постачальник) були укладені договори на поставки від 28.02.2017 року №15-П, від 31.03.2017 року №111-П та укладений договір про надання послуг з організації інформаційної рекламної кампанії в мережі Іnternet від 31.03.2017 року №110-П. На підтвердження виконання умов договору надано акти про надання послуг, рахунку-фактури, довідки про фактичне розміщення інформаційних матеріалів, графіків розміщення інформаційних матеріалів, актів здачі-прийняття надання послуг (виконання робіт), звітів про фактичне використання давальницької сировини, актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей.

Господарські взаємовідносини з ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» видало позивачу податкові накладні, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України.

Податковий орган, вказуючи на безтоварність операцій з ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», вказував на наявний вирок суду щодо директора цього товариства. Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2018 року у справі №201/4522/18.

В матеріалах справи наявний вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2018 року у справі №201/4522/18, який набрав законної сили, та яким ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гривень. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 8 500 гривень. У вказаному вироку зазначено, що: «На початку січня 2017 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 знаходячись в м. Дніпро, від невстановленої під час досудового розслідування особи, щодо якої здійснюється досудове розслідування (далі невстановлена особа) отримала пропозицію за грошову винагороду створити Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплект Стандарт Сервіс» (). ОСОБА_8 , повинна була за обіцяну матеріальну винагороду 3000 гривень передати зазначеній особі копії аркушів свого паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру облікової картки платника податків, а також підписати складені невстановленою особою протокол зборів учасників ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» згідно до якого створено вказане підприємство, а його засновником (учасником) та директором обрано ОСОБА_8 а також статут ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс». У подальшому ОСОБА_8 , на виконання свого злочинного умислу щодо сприяння у реєстрації (створенні) суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності. Засобами телефонного зв`язку надала невстановленій особі копії сторінок свого паспорта громадянина України та довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків. Які необхідні для складання статутних та реєстраційних документів суб`єкта господарювання (юридичної особи). Після цього невстановлена особа, на початку січня 2017 року, але до 10.01.2017 року (більш точна дата слідством не встановлена), в невстановленому органом досудового розслідування місці за невстановлених обставин, діючи умисно, виготовила протокол № 1 Установчих зборів засновників ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», датований 10.01.2017 року та статут ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс». ОСОБА_8 , знаючи, що створює ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» без наміру зайняття підприємницькою діяльністю, яка передбачена Статутом товариства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, сприяючи реалізації злочинних намірів невстановленої особи спрямованих на створення суб`єкта підприємницької діяльності ( юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності. Знаючи, що ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» створюється для прикриття незаконної діяльності інших осіб та вона, в цілому, набуває право власності на товариство, реалізовуючи спільно із невстановленою особою злочинний умисел направлений на вчинення фіктивного підприємництва, підписала попередньо складені невстановленою особою реєстраційні та статутні документи ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що в дійсності вона не має відношення до складу і компетенції органів управління ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», розміру і порядку формування статутного капіталу та інших фондів, розподілу прибутків та збитків, процедур його реорганізації та ліквідації, ведення фінансово-господарської діяльності, а також інших факторів, пов`язаних з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством, передала невстановленій особі вказані документи, а також довіреність від 10.01.2017 на представництво її інтересів, тим самим сприяючи в створенні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності. В результаті пособницьких дій ОСОБА_8 , у робочий період часу 11.01.2017 невстановлена особа прибула до Костянтинівської районної державної адміністрації, де передала посадовим особам вказаної державної установи Протокол №1 Установчих зборів засновників ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» датований 10.01.2017 та Статут ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», які стали підставою для проведення державної реєстрації вказаного Товариства, про що в цей же день внесено запис за реєстраційним №1 005214, та внесено відомості про створення ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №41077038. Зазначені протокол загальних зборів та статут підприємства разом з іншими документами та реквізитами вказаної фіктивної юридичної особи в подальшому використовувались невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності, яка виразилася у відображенні в податковому та бухгалтерському обліках ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» неіснуючих фінансово-господарських операцій в період 2017 року, з метою формування незаконного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки. Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, підписавши та передавши невстановленій особі Протокол №1 Установчих зборів засновників ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» датований 10.01.2017 та Статут ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», на підставі яких було створено (зареєстровано) вказану юридичну особу, в порушення вимог ст. 19, 56, 58, 65, 89 Господарського кодексу України, ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 81, 87, 89, 92, 93 Цивільного кодексу України, ст. 1, 4, 12, 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», ст. 45, 48, 64 Податкового кодексу України, набувши прав власності на підприємство ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» () та одночасно взявши на себе обов`язки, передбачені посадою директора в частині ведення фінансово-господарської діяльності, організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій, усвідомлюючи, покладену на неї відповідальність посадової особи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що не прийматиме жодної участі у подальшому веденні фінансово-господарської діяльності ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», надала можливість невстановленим особам створити суб`єкт підприємницької діяльності (юридичну особу), з метою прикриття незаконної діяльності та здійснювати документальне оформлення начебто проведених операцій з купівлі-продажу товарів (надання послуг, виконання робіт) від імені ОСОБА_8 , як засновника та керівника зазначеного підприємства. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, у скоєному розкаялась».

Варто вказати про наявність рішення Верховного Суду від 16.11.2018 року у справі № 816/2142/17, в якому вказано, що «враховуючи обставини встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2018 у справі №201/4522/18 судом апеляційної інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні адміністративного позову в частині, що стосується формування позивачем податкових зобов`язань за наслідками господарських операцій, укладених з ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс».

Первинні документи щодо надання послуг та поставку товарів (податкові накладні, акти виконаних робіт), самі договори, начебто підписувались директором ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС».

Згідно з ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, всі первинні документи, які були видані контрагентом позивача - ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС», є неприйнятними за об`єктивним та суб`єктивним критеріями. Об`єктивний критерій полягає у встановлені в межах кримінального провадження обставин того, що це підприємство реальною діяльністю не займалось, здійснювало безтоварні операції, а суб`єктивний - в тому, що всі первинні документи підписані особою, яка визнала підписання цих документів в межах здійснення не господарської діяльності, а вчинення злочину.

Така позиція суду має відношення і до первинних документів, виданих ТОВ «ФОРТІС-БРУК».

Вироки не містять відомості про господарські операції ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» та ТОВ «ФОРТІС-БРУК» з ТОВ «ТОПСІТІ», однак варто вказати, що оскільки підприємства визнаються фіктивними та такими, що створені з етою створення економічних переваг іншим підприємствам та з метою уникнення сплати податків, такі підприємства є фіктивними, взаємовідносини з ними також є фіктивними.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків.

Окремо варто вказати, що позивачем не підтверджені витрати, як засіб оплати за отриманий від контрагентів ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» та ТОВ «ФОРТІС-БРУК» товар та послуги, відсутні наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем не доведена. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Передбачено, що якщо за результатами реальної господарської операції віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого у вартості товару, відбувається на підставі належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Варто брати до уваги наявність вироків суду, які набрали законної сили, пояснення директорів ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» та ТОВ «ФОРТІС-БРУК».

Вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди. Наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту та складу витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, судова колегія вважає, що не прослідковується ланцюг постачання товару, їх дійсне отримання позивачем. Є запитання щодо дійсності отримання рекламних послуг. Первинні документи ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» та ТОВ «ФОРТІС-БРУК» щодо господарських відносин з позивачем є неналежними, оскільки вони укладені з підприємствами, діяльність яких визнана фіктивною у встановленому Законом порядку. Директори ТОВ «КОМПЛЕКТ СТАНДАРТ СЕРВІС» та ТОВ «ФОРТІС-БРУК» заперечують свою участь у господарських операціях здійснених підприємствами за весь час їх діяльності.

Суд вважає прийнятними доводи відповідача про те, що факт того, що контрагент визнаний у судовому порядку фіктивним, є доказом протиправного формування податкового кредиту, з огляду на обґрунтованість належності цього конкретного доказу. Неможливо здійснювати законні господарські операції з підприємством, яке у судовому порядку визнане фіктивним, директор якого погодився, що створив підприємство для прикриття незаконних економічних операцій, для отримання неправомірної фінансової вигоди.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій у зв`язку з відсутністю підтвердження дійсності виконання господарських операцій.

Згідно висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 05.03.2012 року у справі № 21-421а11, Верховний Суд України вказував, що щодо безпідставності відображених сум податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків. Подібного висновку дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 24.10.2018 року у справі №826/13586/13-а, адміністративне провадження №К/9901/31040/18.

Колегія суддів вказує, що судове рішення відповідно до ст. 249 КАС України повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог, також не передбачено повернення судових витрат у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 в адміністративній справі №804/4436/18 залишити без змін

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник