Справа № 344/6569/18
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6569/18
Провадження № 2-а/344/212/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Максимів Н.С.,

представника позивача Федоріва В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправоною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправоною та скасування постанови старшго інспектора ВБДР ГУНП в Івано-Франківській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.05.2018 року, серії АР № 626128.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.05.2018 року, серії АР № 626128, його, як посадову особу, притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 1020 гривень. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зокрема, у постанові зазначено, що 02.05.2018 року о 14.25 год. він, будучи посадовою особою, порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Н-10 Стрий-Мамалига з 87 км - 92 км. При цьому, у постанові не вказано, в чому саме полягало порушення правил, норм і стандартів, а так само не зазначено, які саме норми і стандарти він порушив своїми діями чи бездіяльністю.

Як вказує позивач, відповідно до плану-завдання на квітень 2018 року затвердженого балансоутримувачем дороги Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області на квітень 2018 року для філії «Івано-Франківське ДЕУ» передбачено виконання робіт з експлуатаційного утримання, в тому числі на автомобільній дорозі Н-10 Стрий-Мамалига на загальну суму 398 тис. грн. на ділянці з 56+724 - 93+082. Вказаний обсяг включає в себе заходи по ліквідації ямковості, експлуатації штучних споруд, організації безпеки дорожнього руху, прибирання, облаштування доріг та встановлення дорожніх пристроїв. Протягом квітня місяця філією виконано саме такий обсяг робіт та на вказану суму. Крім того, філія, відповідно до закону, не є органом управління, який несе відповідальність за стан доріг. Окремим дорученням Державного агентств автомобільних доріг України від 19.03.2018 року № 78-ОД до 26.03.2018 року зобов`язано служби автомобільних доріг в областях скласти помісячні графіки ліквідації ямковості на автомобільних дорогах державного значення з їх завершенням на національних та регіональних дорогах до 01.06.2018 року. Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області складено такий графік, в тому числі і щодо автомобільної дороги Н-10 Стрий-Мамалига. Кінцевим терміном ліквідації ямковості встановлено 01.06.2018 року.

Позивач не вбачає у своїх діях (бездіяльності) будь-якої вини та вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він не є посадовою особою, яка несе відповідальність за стан автомобільних доріг; ним було надано послуги з експлуатаційного утримання доріг у повному обсязі, що визначені у плані-завдання, доведеному Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області; інспектором не встановлено в чому саме полягало порушення та які норми і правила були порушені; щодо ліквідації ямковості, то в цьому випадку термін надання послуг ліквідації ще не настав.

Відповідно до ухвали суду від 20 грудня 2018 року проведено заміну відповідача у справі - Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області належним відповідачем - Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову у повному обсязі. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача не прибув в судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що 02 травня 2018 року інспектором ВБДР УПП в Івано-Франківській області майором поліції Слівінським В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматично режимі серії АР № 626128 від 02.05.2018 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1020 грн. 00 коп. (а.с. 3).

Як слідує зі змісту вказаної постанови, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 02.05.2018 року о 14 год. 25 хв. будучи посадовою особою, порушив правила, норми і стандарти, що стосується безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Н-10 Стрий-Мамалига з 87 км - 92 км.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга і третя статті 140 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржуваною постановою позивача визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за те, що він, будучи посадовою особою, порушив правила, норми і стандарти, що стосується безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Н-10 Стрий-Мамалига з 87 км - 92 км.

Згідно з нормою ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 140 КУпАП відповідальність за вказаною нормою несуть особи за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він не є посадовою особою, яка несе відповідальність за стан автомобільних доріг; ним було надано послуги з експлуатаційного утримання доріг у повному обсязі, що визначений у плані-завдання, доведеному Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області; інспектором не встановлено в чому саме полягало порушення та які норми і правила були порушені; щодо ліквідації ямковості, то в цьому випадку термін надання послуг ліквідації ще не настав.

Вказані твердження позивача відповідачем не спростовані шляхом подання належних та допустимих доказів.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, які підтверджують той факт, що до службових обов`язків ОСОБА_1 належить виконання дій, за порушення яких відповідальність передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Крім того, у постанові зазначено, що 02.05.2018 року о 14.25 год. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Н-10 Стрий-Мамалига з 87 км - 92 км. При цьому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що у постанові не вказано, в чому саме полягало порушення правил, норм і стандартів, а так само не зазначено, які саме норми і стандарти він порушив своїми діями чи бездіяльністю.

За змістом норми ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У матеріалах справи відсутні належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП і відповідач на доводи, викладені позивачем, доказів, на обґрунтування своїх заперечень, не надав.

А відтак, позов підлягає задоволенню, зокрема, слід скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 626128 від 02.05.2018 року за ч. 1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 77, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправоною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 626128 від 02.05.2018 року за ч. 1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.