Справа № 364/514/19
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/514/19
Провадження № 2-а/364/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судового зсідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

(місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: тел. НОМЕР_1 , e-mail: НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

до поліцейського СРПП №2 Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції Корня Євгенія Олександровича

(адреса: Київська область, Бородянка, вул. Леніна, 335, засоби зв`язку: номер тел.: (04577 ) 5-64-41 ; сайт: https://www.npu.gov.ua/)

Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ( адреса: Київська область, Бородянка, вул. Центральна, 335, засоби зв`язку: номер тел.: (04577) 5-64-41; сайт: https://www.npu.gov.ua/ ).

про скасування постанови серії ДПО № 389776 про адміністративне правопорушення від 25.04.2019 року,

ВС Т А Н О В И В :

До Володарського районного суду Київської області 07.05.2019 року надійшов адміністративний позов, в якому ОСОБА_1 зазначає, що він 25.04.2019 року близько 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем КАМАЗ 5360 державний номерний знак НОМЕР_5 рухався по вулиці Центральна в смт Бородянка та був зупинений поліцейським СРПП № 2 Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області сержантом поліції Корня Є.О. Відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО № 389776 про адміністративне правопорушення від 25.04.2019 року, за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Причиною винесення постанови стало порушення ним правил дорожнього руху, зокрема, дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Не погоджуючись з накладеним на нього стягненням та посилаючись на ст.ст. 33, 122, 245, 251, 254, 283, 287, 288 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 18, 19, 162 КАС України, п.33.3.3 Правил дорожнього руху України, ч.3 ст.14, ч.1 ст.16 ЗУ « Про дорожній рух», позивач просить суд :

- визнати дії поліцейського СРПП №2 Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції Корня Євгенія Олександровича щодо складання відносно нього постанови серії ДПО № 389776 від 25.04.2019 року про адміністративне правопорушення та накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн за порушення ст.122 ч.1 КУпАП незаконними;

- визнати постанову серії ДПО № 389776 про адміністративне правопорушення від 25.04.2019 року протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

07.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 16.05.2019 року на 09 годину.

Позивач 16.05.2019 року подав до суду клопотання про залучення Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області в якості співвідповідача у даній справі, яке судом було задоволено. Судовий розгляд справи відкладено на 27.05.2019 року ( а.с.18).

Позивач на виклик суду в судове засідання не прибув. 24.05.2019 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказуючи на підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.29).

У судове засідання відповідачі не з`явились. своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи по суті ( а.с.16,17, 27, 28).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із адміністративним позовом, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом із змісту адміністративного позову та доданих до нього документів встановлено, що 25.04.2019 року близько 16 год. 30 хв. керуючи автомобілем КАМАЗ 5360 державний номерний знак НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , рухався по вулиці Центральна в смт Бородянка Київської області де був зупинений поліцейським СРПП № 2 Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області сержантом поліції Корня Є.О. Відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО № 389776 про адміністративне правопорушення від 25.04.2019 року, за ч.1 ст.122 КУпАП (порушення вимог дорожніх знаків), зокрема знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та на нього було накладено стягнення у розмірі 255 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дійсно згідно ст.122 ч.1 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків, зокрема, дорожнього знаку 3.3 "рух вантажних автомобілів заборонено", яким забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Однак не поширюється дія знаків: 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; 3.3 - на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що він не порушував ПДР оскільки він рухався із завантаження на кільцеву дорогу, і що мав на руках товарно-транспортну накладну № З506 від 24.04.2019 року, яку надав на ознайомлення поліцейському та копію якої він приклав до адміністративного позову ( а.с.4).

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Окрім того відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В своєму позові позивач посилається на неправомірність винесеної постанови, оскільки відповідач проігнорував твердження позивача, що він має на руках товарно- транспортну накладну, що стверджувала правомірність його руху у позначеній зоні, та вказувала на те, що він рухався по шляху від обслуговуючого підприємства , яке розташовано у позначеній зоні.

Вказані позивачем обставини знайшли своє підтвердження в суді.

Статтею ст.251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Згідно зі ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пленум Верховного Суду України у свої постанові № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови мас відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП та, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідач при винесенні постанови не зазначив доказів, які підтверджують вину позивача у порушенні ним правил дорожнього руху.

Беручи до уваги встановлені судом обставини справи та даючи їм правову оцінку суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, позивач у своєму позові стверджує, що ним 25.04.2019 року не було допущено порушення ПДР та що відповідач не зазначив мотиви відхилення доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, про що не зазначив у поставі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У даному випадку на особливу увагу заслуговує ч.2 ст.77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В матеріалах справи не міститься доказів того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Так, у даному випадку для підтвердження порушення позивачем дорожнього знаку 3.3 « Рух вантажних автомобілів заборонено» Правил дорожнього руху України відповідач жодних доказів не надав та на судовий запит на адресу суду жодної відповіді та матеріали адміністративної справи не надіслав. Будь-які посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №338/1/17 від 26.04.2018.

А тому, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оспорювана постанова скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись п. 33 Правил дорожнього руху України, ст. ст. 122 ч.1, 258, 268, 276, 277, 279, 289 КУпАП , ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, пунктом 15.5 Розділу VII „ Перехідні положення КАС України (у редакції Закону № 2147-VІІІ) КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області сержанта поліції Корня Євгенія Олександровича, Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про скасування постанови серії ДПО № 389776 про адміністративне правопорушення від 25.04.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО № 389776 про адміністративне правопорушення від 25.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі - 255,00 грн відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Володарський районний суд Київської області до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г. Л. Моргун