Справа № 571/347/19
Суддя: Комзюк А. Ф.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 571/347/19
Провадження №2-а/571/14/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача: старший лейтенант поліції Лебединець Віталій Юрійович про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття справи,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача: старший лейтенант поліції Лебединець Віталій Юрійович про визнання дій старшого лейтенанта поліції Лебединець Віталія Юрійовича протиправними, скасування постанови серії НК №368887 від 07 лютого 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за ч.2 ст. 122 КУпАП та закриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що постановою інспектора взводу №1, роти №2, батальйону патрульної поліції в с. Чайки, Управління Патрульної поліції в Київські області ДПП (далі БПП в с.Чайски УПП у Київській області ДПП) старшим лейтенантом поліції Лебединець В. на позивача накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн . у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вважає дану постанову незаконною, протиправною та підлягає скасуванню.

Так, 07 лютого 2019 року о 15 год . 30 хв., на а/д М-06,44 км. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «DAF XF 9548C» н.з. НОМЕР_1 , під час руху користувався засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном тримаючи в руках, чим порушив п. 2.9 д ПДР України. Проте, у постанові вказано , що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП.

Посилаючись на норми статей 245,258,268,276,278,279,283 КУпАП, рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, просить:

визнати дії старшого лейтенанта поліції Лебединець В. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними;

скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення НК №368887 винесену 07 лютого 2019 р. старшим лейтенантом поліції Лебединець В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоч про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно позовної заяви позивач просив справу розглядати без його участі.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки у своїй позовній заяві позивач не заперечує порушення ним вимог правил дорожнього руху, однак посилається на порушення процедури розгляду справи, при цьому, жодного підтвердження не надає. У позовній заяві відсутні будь-які підтвердження того, що позивача було обмежено в гарантованих йому чинним законодавством правах, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач не заявляв жодних клопотань, а незгода особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є підставою для звільнення від відповідальності.

Також представник відповідача вважає, що БПП в с.Чайки УПП у Київській області є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не має статусу юридичної особи публічного права, а відтак, не може виступати відповідачем у справі та є неналежним відповідачем у справі.

Посилаючись на норми статей 14,52 Закону України «Про дорожній рух», статей 23,30,34 Закону України «Про Національну поліцію», статті 33,222,249,276,283,286 КУпАП, вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України суд розглядає справу у письмовому провадженні оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2.9д ПДР водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є порушення водієм правил користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК №368887 від 07 лютого 2019 року, винесеної інспектором взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Упраіління патрульної поліції в Київській області ДПП винесеної старшим лейтенантом поліції Лебединець В.Ю. встановлено, що 07.02.2019 року о 15 год . 30 хв. на а/д М-06 44 км. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «DAF XF 9548C» н.з. НОМЕР_1 , під час руху користувався засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном тримаючи в руках, чим порушив п. 2.9д ПДР України, відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення виді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 6).

У позовній заяві позивач не заперечує порушення ним правил дорожнього руху, однак посилаючись на офіційне тлумачення рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 та норми статей КУпАП, вважає, що поліцейським порушено процедуру розгляду справи та зазначає, що справа незаконно розглянута на місці зупинки транспортного засобу та те, що інспектором не було складено протокол всупереч нормам ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Водночас, Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853, у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2,122-4,122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130,139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

З аналізу зазначених норм вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП,а оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Щодо незабезпечення позивачу скористатися його правами, передбаченими ст.268 КУпАП, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд зазначає, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, і позивач не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач перешкоджав позивачу реалізувати його право на отримання правової допомоги на місці розгляду справи.

В силу вимог ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що правомірність своїх дій відповідачем доведено.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адмінімстративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевказане суд дійшов висновку про дотримання інспектором поліції вимог КУпАП при розгляді справи відносно ОСОБА_1 , а оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.243-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача: старший лейтенант поліції Лебединець Віталій Юрійович про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №368887 від 07.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та закриття провадження по справі, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вречене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк