Справа № 688/1473/19
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/1473/19
№ 2-а/688/18/19
Рішення

Іменем України

21 травня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді - Березюк Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Березюк Н.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Щербатюка Сергія Васильовича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі,

встановив:

15 квітня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі, посилаючись на те, що 06 квітня 2019 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства України, та такою, що підлягає скасуванню, адже він адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не скоював, оскільки здійснив вимушену зупинку з технічних причин (автомобіль «заглох», збій в роботі іммобілайзера, стартер не реагував на поворот ключа запалення), а також відповідачем порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки він розглянув справу у своєму службовому автомобілі, не заслухавши його клопотань, не дослідивши доказів та не заслухавши пояснень свідків. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 24 квітня 2019 року.

Розгляд справи відкладався на 08 травня 2019 року за клопотанням позивача про виклик свідків, на 17 травня 2019 року за заявою позивача про неможливість з`явитися до суду та на 20 травня 2019 року.

17 травня 2019 року на адресу суду надійшла заява інспектора СРПП Шепетівського ВП Щербатюка С.В. про долучення до матеріалів справи заперечень проти позову та фотографій з місця вчинення правопорушення.

У запереченні проти позову зазначив, що 06 квітня 2019 року о 10 год. 40 хв. ним, спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_2 виявлено транспортний засіб FORD, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» Правил дорожнього руху України, при цьому у автомобілі не було увімкнено сигнал аварійної зупинки, а також не було виставлено за 20 м. від транспортного засобу знаку аварійної зупинки. Він роз`яснив ОСОБА_1 його права та склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 відмовився отримати копію постанови та заявив про складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що останньому роз`яснено, що справа відносно нього розглянута на місці вчинення правопорушення. Під час розгляду ним справи про адміністративне правопорушення до автомобіля ОСОБА_1 зі сторони ринку підійшла жінка, сіла в автомобіль, і ОСОБА_1 після завершення розгляду справи завів автомобіль та поїхав з місця події.

Ухвалою суду, постановленою 20 травня 2019 року без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено позивачу у задоволенні його клопотання про перегляд відеозапису подій під час складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, який міститься на його мобільному телефоні, з огляду на те, що позивачем не надано відповідний матеріальний носій вказаного доказу для долучення до матеріалів справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судовому засіданні 08 травня 2019 року суду пояснив, що 06 квітня 2019 року їхав по вулиці Героїв Небесної Сотні, в районі ринку призупинився, оскільки надавав можливість виїхати автомобілям із кишені для паркування по зустрічній стороні його руху, і його автомобіль «заглох», тому він не зміг продовжити рух. В цей час до нього підійшли працівники поліції та наклали на нього адміністративне стягнення. В судовому засіданні 17 травня 2019 року змінив пояснення та вказав, що коли рухався по вулиці Героїв Небесної Сотні, в районі ринку на дорозі виник затор, під час якого у нього «заглох» автомобіль. Він включив аварійну сигналізацію, через 4 хвилини до нього підійшов інспектор поліції Щербатюк С. В ., якому він пояснив, що зупинка є вимушеною, внаслідок технічної несправності автомобіля. Однак інспектор не звернув уваги на його пояснення, повернувся у службовий автомобіль, де склав постанову, якою наклав на нього стягнення, хоча міг перевірити факт несправності його автомобіля, якби власноруч повернув ключ замка запалювання. Вважає, що інспектор порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, не прийняв до уваги його пояснень, не заслухав свідків, не перевірив, що автомобіль є несправним, а тому постанова підлягає скасуванню. Зазначив, що така поломка автомобіля у нього відбулася не вперше. Протягом року у нього таким чином тричі не «заводився» автомобіль. Він звертався до спеціаліста-електрика, в автомобілі замінили блок живлення, однак несправності не були усунуті. Це особливість його автомобіля, який може «заглохнути», а через деякий час «заводиться» без проблем. Зазначив, що включив аварійну сигналізацію, знак аварійної зупинки не виставляв.

Відповідач інспектор СРПП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Щербатюк С.В. у судовому засіданні позов не визнав, підтримав заперечення проти позову та суду пояснив, що 06 квітня 2019 року разом з напарником проїжджали по вул. Героїв Небесної Сотні. Помітили, що біля квіткового магазину в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» стоїть автомобіль марки «Форд» без увімкненої аварійної сигналізації та без виставленого знаку аварійної зупинки. Вони проїхали в одну сторону, а коли поверталися, то помітили, що автомобіль продовжує стояти на тому ж місці. Вони роз`яснили водію, що він порушив Правила дорожнього руху, а тому вони змушені накласти на нього стягнення, на що він погодився, він роз`яснив йому його права та склав постанову. Після складання постанови про адміністративне правопорушення позивач відмовився від її отримання, став заперечувати факт вчинення правопорушення та наполягав на складанні протоколу. В цей час до автомобіля зі сторони ринку підійшла жінка з пакетом, сіла в автомобіль, і вони поїхали. Зазначив, що ні він, ні його напарник не вели відеофіксацію правопорушення та не попереджували про це позивача. Факт здійснення зупинки у зоні дії знаку «зупинку заборонено» зафіксували на службовий планшет.

Допитані в судовому засіданні свідки позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суду показали, що їм відомо про те, що автомобіль ОСОБА_1 в серпні та в жовтні 2018 року не «заводився», зі слів ОСОБА_1 їм відомо, що така ж несправність автомобіля мала місце 06 квітня 2019 року, внаслідок чого на нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що 06 квітня 2019 року прогулювався біля квіткового магазину по вулиці Героїв Небесної Сотні в м.Шепетівці. Побачив автомобіль ОСОБА_1 машині разом з ним знаходилася дружина останнього. Вони пояснили, що автомобіль «заглох» та не заводиться.

Позивач надав суду письмові свідчення майстра ОСОБА_7 , до якого звертався з приводу технічної несправності автомобіля, з якого слідує, що він на замовлення власника автомобіля «Ford», державний номер НОМЕР_2 виконував ремонтні роботи в листопаді з приводу спонтанної відмови старту двигуна при повороті ключа запалювання. Згодом власник повторно звернувся з цією ж проблемою, у зв`язку з чим йому було рекомендовано доставити автомобіль для ремонту у неробочому стані.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №292749 від 06 квітня 2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн. За вказаною постановою ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_2 , 06 квітня 2019 року о 10 год. 40 хв. по вул. Героїв Небесної Сотні, 28, в м. Шепетівка Хмельницької області здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Під час розгляду справи суд переглянув фото, з яких вбачається, що за допомогою приладу - службового планшету «Huawei MediaPad», інвентарний номер НОМЕР_3 3, який згідно довідки УФЗБО ГУНП в Хмельницькій області від 31 березня 2019 року №314/121/29-2019 обліковується на балансі ГУНП в Хмельницькій області та використовується в службовій діяльності, зафіксовано, що автомобіль із реєстраційним номером НОМЕР_1 06 квітня 2019 року о 10 год. 40 хв. по вул. Героїв Небесної Сотні, 28, в м. Шепетівка Хмельницької області здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Позивач не оспорює факту зупинки автомобіля під його керуванням 06 квітня 2019 року о 10 год. 40 хв. по вул. Героїв Небесної Сотні, 28, в м. Шепетівка Хмельницької області в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», однак зазначає про вимушеність такої зупинки, внаслідок технічної несправності автомобіля.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність в т.ч. за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п/п «в» п. 8.4.Правил дорожнього руху, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Позивачу інкримінується у вину невиконання вимог заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє здійснення зупинки, визначення якої наведено у п.1.10. Правил дорожнього руху, згідно якому зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин, або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів, завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Отже для притягнення позивача до відповідальності необхідно встановити, що він порушив вимоги дорожнього знаку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач виконав свій обов`язок щодо надання суду доказів правомірності прийнятого рішення та щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відтак на підставі ст. 251 КУпАП суд визнає належним доказом фото матеріали, які містять фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку відповідач встановив наявність адміністративного правопорушення та винність позивача у його вчиненні, з урахуванням пояснення позивача, який не заперечує факту зупинки власного автомобіля в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Пояснення позивача та свідків у тій частині, що позивач здійснив вимушену зупинку внаслідок технічної несправності автомобіля суд не приймає до уваги, і оцінює такі, як намагання останнього ухилитися від адміністративної відповідальності. Крім того, відповідно до п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, однак позивач вказаної норми ПДР не виконав, оскільки як слідує з його пояснень у судовому засіданні, він неодноразово звертався до спеціалістів щодо усунення технічної несправності його автомобіля, однак останні не могли встановити причини такої несправності. Отже позивач не мав права керувати технічно несправним транспортним засобом, що привело, як слідує з його пояснень, до вимушеної зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Отже така зупинка транспортного засобу сталася з вини позивача, який усвідомлював, що його автомобіль у будь-який момент може «заглохнути», однак продовжував керувати вказаним автомобілем, а тому вказана обставина не може визнаватися як «крайня необхідність», тобто обставина, що виключає адміністративну відповідальність особи.

Крім того, з оглянутих в судовому засіданні фотознімків слідує, що автомобіль позивача розташований в крайньому правому положенні біля тротуару, а ширина проїжджої частини дозволяє рухатися автомобілям у попутному напрямку без створення перешкод для автомобілів, які рухаються у зустрічному напрямку, що свідчить про те, що позивач зупинив автомобіль, щоб не перешкоджати руху автомобілям, які рухалися в попутному напрямку та спростовує пояснення останнього про вимушену зупинку.

Твердження позивача про неможливість встановлення причини спонтанної відмови старту двигуна при повороті ключа запалювання, оскільки він звертався до спеціалістів-електриків не є підставою для звільнення його від відповідальності, з огляду на те, що як власник автомобіля він зобов`язаний забезпечити технічно справний стан автомобіля перед виїздом, що передбачає в т.ч. звернення до спеціалізованих установ по ремонту автомобілів.

Вирішуючи питання про наявність в діях відповідача процедурних порушень при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує наступне.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП).

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частиною 1 статті 122 КУпАП.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу (ст. 254 КУпАП).

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ст. 258 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ст. 283 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, доводи позивача про те, що під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідач мав скласти протокол про адміністративне правопорушення суд вважає необґрунтованими, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначені ч.1 ст.122 КУпАП, належить до компетенції Національної поліції, що відповідно до абзацу другого статті 258 КУпАП виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 (адміністративне провадження № К/9901/15804/18).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що в адміністративному позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що постанова відповідача є протиправною, необґрунтованою та немотивованою, оскільки вона винесена уповноваженою особою з дотриманням норм чинного законодавства. Відповідач надав докази щодо правомірності прийнятого рішення. Натомість аргументи позивача, викладені у позові, не спростовують доказів, наданих відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 7, 14-1, 122, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 2, 6, 20, 72, 77, 90, 242-246, 286 КАС України,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Щербатюка Сергія Васильовича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його вручення.

Суддя: