Справа № 420/2322/19
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2322/19
УХВАЛА
22 травня 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій по звільненню та невиплати середнього заробітку та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 19.04.2019 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
-визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого командувача Військово-Морських сил Збройних Сил України № 54 від 21.07.2016 року про звільнення його - ОСОБА_1 у зв`язку із вступом на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу за п.3. ст.36 КЗпП України;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити відповідний запис у його трудовій книжці;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.07.2016 року по 23.10.2018 року у сумі - 239 158,12 гривень та компенсацію за несвоєчасну виплату середнього заробітку у розмірі 127 557,72 гривень.
Позивач просить стягнути середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, крім іншого, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Позивач зазначив у якості відповідача Військову частину НОМЕР_1 , але накази про його прийняття на посаду провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ та звільнення з цієї посади видані Командуванням ВМС ЗСУ та підписано командувачем ВМС ЗСУ.
Позивач у позові зазначив, що при виданні наказу про його звільнення порушені вимоги законодавства в частині збереження за ним місця роботи та середнього заробітку у відділі управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ (Військова частина НОМЕР_1 ). Будь-яких доказів тотожності місця його роботи зазначеного в наказі Командування ВМС ЗСУ з зазначенням відповідача - Військової частини НОМЕР_1 позивач не надає.
Також позивачем надана довідка про заробітну плату, в якій зазначено, що він працює у військовій частині НОМЕР_1 та дані про його дохід у травні-червні 2016 року, але вказана довідка виготовлена на бланку військової частини НОМЕР_2 та підписана командиром військової частини НОМЕР_2 . Позивачем не висвітлені вказані обставини щодо наявності відповідних повноважень у військовій частині НОМЕР_2 .
Позивачем не надані всі докази, на які він посилається. Зокрема, позивач зазначає, що він був звільнений за його заявою. У копії наказу про його звільнення зазначені його заява від 20.07.2016 року, витяг з наказу МОУ від 14.07.2016 року №655, Припис Овідіопольського РВК. З вказаних підстав видання наказу надана лише копія Припису РВК.
Також не надані копії документів, які стали підставою для видання інших наказів, копії яких додані до позову.
Згідно зі ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Вимоги щодо клопотання про витребування доказів встановлені ст.80 КАС України.
Позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1,13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат
Статтею 5 Закону встановлені пільги щодо сплати судового збору. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (п.1 ч.1 ст.5); учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п.13 ч.1 ст.5).
Проте позивач посилаючись на вказані норми не надає документу, який підтверджує, що він є учасником бойових дій.
Крім того, позивач не ставить питання про поновлення його на роботі, між тим, ставить питання про зобов`язання відповідача здійснити відповідний запис у трудовій книжці, що не є тотожними поняттями.
Таким чином, позивачу необхідно визначитись з позовними вимогами, надати документи, які підтверджують звільнення його від сплати судового збору або здійснити його оплату.
Частиною 1 ст.160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.
Не відповідає вказаним критеріям вимога позивача зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити відповідний запис у його трудовій книжці.
Позивач вважає, що ним не пропущений строк звернення до суду з даним позовом. При цьому він посилається на ч.2 ст.233 КЗпП України, відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до зазначеної норми не обмежується строком звернення до суду щодо стягнення саме нарахованої заробітної плати. Проте спірні правовідносини між ним та відповідачем виникли не з приводу невиплати нарахованої йому заробітної плати, а з приводу проходження ним публічної служби, а саме неправомірного на його думку звільнення з посади.
На вказані правовідносини розповсюджуються положення ч.5 ст.122 КАС України, а саме для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Позивачем не виконані вимоги ст.94 КАС України щодо письмових доказів наданих до позову, оскільки завірення копій документів з їх копій не відповідає положенням ст.94 КАС України.
Ухвалою суду від 24.04.2019 року позов був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.
До суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача від 10.05.2019 року, в якій зазначив, що Командування ВМС ЗСУ та Військова частина НОМЕР_1 є однією і тією ж юридичною особою, а він проходячи службу у Військовій частині НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 .
Позивач не усунув недоліки щодо дотримання вимог ст.94 КАС України по наданим до позову копіям документів.
Позивач у наданій до суду заяві на виконання ухвали суду від 24.04.2019 року просив застосувати лише п.1 ч.1 ст.5 «Про судовий збір», а саме встановлені пільги щодо сплати судового збору, надав квитанцію про сплату судового збору у сумі 768,40грн.
У вказаній заяві позивач також просив поновити пропущений ним строк звернення до суду, зазначивши, що основною причиною пропуску строку звернення до суду є те, що він звертався до начальника групи мобілізаційно-кадрової роботи управління персоналом штабу Командування ВМС ЗСУ з клопотанням про збереження за ним посади провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ та середнього заробітку за даною посадою у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом на особливий період. Проте йому було відмовлено у клопотанні. Таким чином, він питався вирішити спір у позасудовому порядку (копія рапорту та відповіді додаються). У подальшому йому стало відомо, що з аналогічних обставин його колегам поновлено порушене право на збереження робочого місця.
Позивач просив поновити строк звернення до суду, а також просив поновити його на роботі та зобов`язати відповідача здійснити відповідний запис у трудовій книжці.
Також позивач надав копії додаткових документів на виконання ухвали суду від 24.04.2019 року.
В ухвалі суду від 24.04.2019 року позивачу було роз`яснено про необхідність усунення недоліків шляхом подання належним чином оформленого позову та заяви про поновлення строку із зазначенням причин пропуску строку звернення до суду.
Позивач надав до суду лише заяву від 10.05.2019 року, в якій, крім іншого, просив суд поновити його на роботі та зобов`язати відповідача здійснити відповідний запис у трудовій книжці.
При цьому позивач не зазначив, чи є вказані вимоги його зміненими та уточненими позовними вимогами, враховуючи, що в позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , який надійшов до Одеського окружного адміністративного суду 19.04.2019 року позивач просив: -визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого командувача Військово-Морських сил Збройних Сил України № 54 від 21.07.2016 року про звільнення його - ОСОБА_1 у зв`язку із вступом на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу за п.3. ст.36 КЗпП України;-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити відповідний запис у його трудовій книжці; -зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.07.2016 року по 23.10.2018 року у сумі - 239 158,12 гривень та компенсацію за несвоєчасну виплату середнього заробітку у розмірі 127 557,72 гривень.
Позивач має право змінити та уточнити вимоги, проте зобов`язаний це робити у встановленому законом порядку з відповідним обґрунтуванням.
В ухвалі суду від 24.04.2019 року зазначено, що спірні правовідносини розповсюджуються положення ч.5 ст.122 КАС України, а саме для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк та роз`яснено позивачу необхідність надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску цього строку.
Позивач не надав до суду заяву про поновлення строку, а його клопотання викладене у заяві від 10.05.2019 року про поновлення строку звернення до суду не містить конкретних дат щодо намагання вирішити спірні питання у позасудовому порядку, але позивачем надані у додаток копія рапорту та відповідей на нього.
Зокрема, після звільнення його за п.3 ст.36 КЗпПУ наказом від 21.07.2016 року, позивач подав рапорт 15.09.2016 року начальнику групи мобілізаційно-кадрової роботи управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ про збереження за ним посади провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ та середнього заробітку за даною посадою у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом на особливий період.
Позивач надав копії листів т.в.о. начальника юридичної служби Командування ВМС ЗСУ від 07.11.2016 року №154/34/198, помічника командувача ВМС ЗСУ з фінансово-економічної роботи від 21.10.2016 року на адресу управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ, а також лист від 21.11.2016 року за №15/4/3852 за підписом т.в.о начальника управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ на адресу позивача ОСОБА_1 - офіцера групи мобілізаційно-кадрової роботи управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ, в якому позивачу відмовлено у задоволенні його заяви за причиною його звільнення з державної служби за власним бажанням за заявою від 20.07.2016 року. Також позивачу роз`яснено право звернення до суду щодо вирішення спірних питань.
Таким чином, позивач достовірно знав про порушення на його думку його прав у листопаді 2016 року.
При вирішенні питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд також враховує наступне.
Згідно з наданими до суду копіями документів ОСОБА_1 19.11.2015 року був прийнятий на державну службу на посаду провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ.
14.07.2016 року наказом Міністра оборони України №655 вирішено відповідно до ст.ст.20,23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з офіцерами запасу укласти контракт про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, прийняти їх на військову службу за контрактом та призначити, зокрема, капітана 1 рангу запасу ОСОБА_1 офіцером групи мобілізаційно-кадрової роботи управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ.
На виконання цього наказу позивачем укладений контракт та він 20.07.2016 року подав рапорт про звільнення за власним бажанням у зв`язку з призивом на військову службу за контрактом.
21.07.2016 року виданий наказ №54 про звільнення позивача з державної служби з посади провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ.
З 21.07.2016 року по 23.10.2018 року позивач перебував на військовій службі за контрактом на посаді офіцера мобілізаційного відділу управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ.
А з 24.10.2018 року наказом Командувача ВМС ЗСУ від 24.10.2018 року №62 ОСОБА_1 відповідно до ст.31 Закону України «Про державну службу» призначено на посаду головного спеціаліста мобілізаційного відділу управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ як такого, що успішно пройшов конкурс.
З урахуванням викладеного суд вважає, що умови проходження служби за контрактом з 21.07.2016 року по 23.10.2018 року, а також умови подальшої державної служби з 24.10.2018 року не перешкоджали позивачу звернутися в установлений КАС України строк до суду за захистом на його думку порушених прав у зв`язку зі звільненням наказом № 54 від 21.07.2016 року.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки спірні правовідносини виникли у 2016 році та позивач не довів поважності причин пропуску строку.
Частиною 2 ст.123 КАС України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій по звільненню та невиплати середнього заробітку та зобов`язання вчинити певні дії ї повернути позивачу без розгляду.
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва