Справа № 591/714/19
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/714/19
Провадження № 2-а/591/107/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в особі: головуючого - судді Сидоренко А.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу № 591/714/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 25 січня 2019 року начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Г. ОСОБА_3 . було винесено постанову про накладення на неї, як головного бухгалтера ТОВ «СМНВО» адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску, передбачене ч.5 ст. 165-1 КУпАП.

Вказана постанова була винесена без участі позивача, направлена за адресою місця роботи та зареєстрована канцелярією ТОВ «СМНВО» 28 січня 2019 року. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Харківське управління ОВПП ДФС) на підставі даних інтегрованої картки ТОВ «СМНВО» прийняте рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 03 січня 2019року (далі - рішення), відповідно якого до ТОВ «СМНВО» застосовано штраф у розмірі 63 542,44 грн. та нарахована пеня у розмірі 7607,46грн. У зв`язку з прийняттям вказаного рішення 14 січня 2019 року головним державним ревізором інспектором Харківського управління ОВПП ДФС ОСОБА_4 Н.Д. складено протокол №4 про адміністративне правопорушення від 14 січня 2019 року (надалі - Протокол) щодо неї як до головного бухгалтера ТОВ «СМНВО» за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2018 року на суму 317712, 22 грн. терміном сплати 22 жовтня 2018 року (фактично сплачено з 26 жовтня 2018 року по 20 грудня 2018 року), чим порушено абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

При винесені постанови відповідачем грубо порушено пункт 7 ст. 247 КУпАП та не закрито провадження по справі. За правилами ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Пунктом 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно із ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Оскільки законом передбачено граничний термін сплати єдиного внеску до фіскального органу, а норма містить формальний склад правопорушення щодо несплати або несвоєчасної сплати єдиного внеску, то термін правопорушення необхідно обчислювати на наступний день граничного строку сплати внеску з урахуванням норм ст. 38 КУпАП. Тобто, відлік строку для застосування адміністративного стягнення за несвоєчасну сплату єдиного внеску повинен починатися саме з того дня, який є граничним терміном сплати єдиного внеску до фіскального органу за відповідний місяць, а не з дати виявлення правопорушення фіскальним органом, оскільки несвоєчасна сплата єдиного внеску не є триваючим правопорушенням.

Граничним терміном сплати єдиного внеску за вересень 2018 року є 22 жовтня 2018 року, в той же час відповідачем застосовано адміністративне стягнення 25 січня 2019 року, тобто за межами строку встановленого ст. 38 КУпАП. Отже, відповідачем всупереч пункту 7 ст. 247 КУпАП, ст.22, 284 КУпАП не було закрито провадження по справі.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 25 січня 2019 року, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галиною Михайлівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладеного штрафу у сумі 3825,00 грн. за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 лютого 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху, та позивачу запропоновано у строк не більше десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали усунути недоліки.

27 лютого 2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми у вказаній справі відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копія позову та доданих до неї документів були направлені відповідачу.

02 травня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначає про те, що головним бухгалтером ТОВ «СМНВО» ОСОБА_1 . допущено несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2018 року у сумі 317 712,22 грн. терміном сплати 22 жовтня 2018 року (фактично сплачено з 26 жовтня 2018 року по 20 грудня 2018 р.).

Відповідно до ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, начальником Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_2 . 25 січня 2019 року було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 825,00 грн.

Відповідно до ст. 38 КУАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Час вчинення правопорушення ОСОБА_1 (несвоєчасна сплата ССВ) - з 26 жовтня 2018 року по 20 грудня 2018 року. Тобто встановлене правопорушення (несвоєчасна плата ССВ за період, за який встановлено порушення граничних термінів сплати) припинилося (остання несвоєчасна сплата) 20 грудня 2018 року. Тобто, саме несвоєчасна сплата відбулася з 18 вересня 2018 року по 27 грудня 2018 року за період: лютий 2018 р.

Статтею 165-1 КУАП передбачена адміністративна відповідальність як за несплату, так і за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Факт останньої несвоєчасної сплати відбувся 20 грудня 2018 року.

Таким чином, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше 20 лютого 2019 року. Постанова про накладення адміністративного стягнення була прийнята 25 січня 2019 року, що відповідає вимогам ст. 38 КУАП. Порушення: несплата єдиного внеску у граничні терміни (на чому наполягає ОСОБА_1 у позові) мало би місце у разі невнесення грошових коштів на дату складання матеріалів про правопорушення. Але, оскаржувана постанова прийнята саме за несвоєчасну сплату ЄСВ, яка відбулася з 26 жовтня 2018 року по 20 грудня 2018 року.

Беручи до уваги викладене, враховуючи дату погашення заборгованості зі сплати ЄСВ (20 грудня 2018 року), двомісячний строк з дня допущення адміністративного правопорушення (20 лютого 2019 року) та дату складення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (25 січня 2019 року), вважає що суб`єктом владних повноважень- Начальником Харківського управління не було порушено строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на зазначене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 25 січня 2019 року, винесеної начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Г.М., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3825,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 165-1 КУпАП.

В постанові зазначено, що була встановлена несвоєчасна сплата ЄСВ за вересень 2018 року у сумі 317712, 22 грн. терміном сплати 22 жовтня 2018 року(фактично сплачено з 26 жовтня 2018 року по 20 грудня 2018 року. У зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 3825, 00 грн. (а.с.32-33).

За приписами п.1 ч.1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами є платниками єдиного внеску.

Згідно п.1,4 ч.2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень ч.8 статті 9 зазначеного Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пункті 4, пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Частинами 11 та 12 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом; єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 234-2 КУпАП передбачено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані зокрема з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1).

Згідно ч.5 статті 165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, ч.3 статті 165-1 КУпАП передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Враховуючи, що платник єдиного внеску зобов`язаний нараховувати та сплачувати єдиний внесок щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця, правопорушення, передбачене статтею 165-1 КУпАП, не має ознак триваючого правопорушення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

Як було зазначено вище, позивачем було порушено строк сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2018 року, тому передбачений ст.38 КУпАП двомісячний строк мав обчислюватись з 22 жовтня 2018 року (граничного терміну сплати) - від дати вчинення самого правопорушення.

Отже, правопорушення, яке на думку відповідача, вчинене позивачем, не носить характер триваючого, та мало місце саме з моменту несплати в строк ЄСВ, тобто 22 жовтня 2018 року.

Таким чином, на час винесення постанови про накладання адміністративного стягнення від 25 січня 2019 року сплинув встановлений статтею 38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 165-1 КУпАП.

Відповідно до положень п.7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За наведених обставин оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та, відповідно, наявні підстави для її скасування.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову від 25 січня 2019 року, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галиною Михайлівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у сумі 3825 грн. 00 коп. за ч.5 ст.165-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Начальник Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галина Михайлівна, місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 30.

Суддя А.П. Сидоренко