Справа № 240/5534/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м.Житомир справа № 240/5534/19

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити та здійснити нарахування пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою суду від 15.04.2019року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії і має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З цих підстав 01.04.2019року за наявності 55 річного віку Позивач звернувся до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про таке дострокове призначення пенсії. На підтвердження свого права Позивачем було надано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та архівну довідку про участь в ліквідації наслідків цієї катастрофи, але Відповідач протиправно з підстав, викладених в листі від 04.04.2019року, відмовив йому в призначенні такої пенсії.

Представник Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача по справі, в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі та відзив на позов. У відзиві Відповідача проти позову заперечується і зазначається, що Позивачу було правомірно відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, так як Позивач станом протягом 1987року у зоні відчуження відпрацював менше 10днів.

Заслухавши доводи Позивача та його представника, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Відповідно до положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991року N796-XII (надалі - Закон N796-XII) особам, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, вік виходу на пенсію зменшується на 5 років.

Тобто, для зменшення віку виходу на пенсію на 5 років для осіб, які у 1987році працювали в зоні відчуження, загальний термін такої роботи повинен складати від 10 до 14 календарних днів.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача до Відповідача щодо призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення, викладене в листі від 04.04.2019року.

Таке рішення Відповідача відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Алгоритм дій Відповідача щодо розгляду звернення Позивача врегульований правовими нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (надалі - Порядок N 22-1).

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача від 04.04.2019року, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права у Позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років. Наявність у Позивача відповідного страхового стажу сторонами не оспорюється.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення ( 01.04.2019 року) є особою, якій виповнилося 55років.

Судом встановлено та визнається у відзиві представником Відповідача, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, окрім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії була надана трудова книжка та архівна довідка Галузевого державного архіву МО України від 02.09.2014року.

Безспірно, приписами абзацу десятого підпункту 5 пункту 2.1 Порядку N 22-1 передбачено, що документами, які підтверджують право особи на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є, окрім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

В ході дослідження архівної довідки Галузевого державного архіву МО України від 02.09.2014року, судом встановлено, що Позивач протягом 1987 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС:

- 25,26 і 27 липня та 2 і 3 серпня в районі енергоблоку ЧАЕС;

- 15 і 16 вересня в населеному пункті Клочки;

- 17,18,19 і 21 вересня в населеному пункті Народичі;

- 22 вересня в населеному пункті Залісся;

- 23 вересня на ЧАЕС.

Як зазначено в ст.2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27 лютого 1991 року N 791а-XII, зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році,

В Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення пункту 1 частини другої статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (справа про зону відчуження) від 25.10.2000 року також прямо зазначено, що зона відчуження у всіх випадках розуміється як територія, з якої проведено евакуацію населення у період з 26 квітня до 31 грудня 1986 року, незалежно від моменту ухвалення акта про таку евакуацію людей з окремо взятого населеного пункту чи дати здійснення останньої.

Тобто, зона відчуження - заборонена для вільного доступу територія, що зазнала інтенсивного забруднення довгоживучими радіонуклідами внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Зона встановлена у 1986році, після евакуації населення із 30-кілометрової зони навколо станції.

Судом враховано, що відповідно до вимог до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991р. N106 Чорнобильська АЕС та с.Залісся Іванківського району Київської області віднесено до території (населених пунктів), з яких в 1986році була проведена евакуація населення, тобто, до зони відчуження.

Зазначені в архівній довідці інші населені пункти (смт.Народичі та с.Клочки Народицького району Житомирської області) не відносяться до зони відчуження, евакуація населення з цих населених пунктів не проводилася.

Тобто, Позивач протягом 1987 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження лише 7 днів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено відсутність належних доказів участі Позивача протягом 1987року в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження від 10 до 14 днів, які б давали право на зменшення віку виходу на пенсію на 5 років.

Суд вважає безпідставними доводи представника Позивача, що відповідно до вимог ст.55 Закон N796-XII право на зменшення віку виходу на пенсію мають особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення незалежно від категорії зони радіоактивно забруднених територій.

Такі доводи представника Позивача стали наслідком безпідставного трактування положень ст.55 Закону N796-XII.

Законодавець в даній статті Закону N796-XII прямо визначив, що серед умов надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення є категорія зони радіоактивно забруднених територій. В залежності від категорії зони радіоактивно забрудненої території, періоду роботи чи проживання у такій зоні та в залежності від статусу особи (потерпілий чи учасник ліквідації) законодавець визначає право певної особи на зменшення віку виходу на пенсію та відповідну кількість років такого зменшення.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 24 травня 2019 року