Справа № 280/680/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 травня 2019 року о/об 12 год. 34 хв.Справа № 280/680/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., за участю представника позивача Железняк-Кранг І.В., представників відповідача-1 Терехової Ю.О., Яковлєвої С.І., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЖТЕХНІКА» (69068, м.Запоріжжя, вул.Стефанова, буд.44, кв.78; )

до 1.Запорізької митниці ДФС (69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12; ); 2.Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.168; )

про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЖТЕХНІКА» (надалі позивач, ТОВ «ПОЖТЕХНІКА») звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (надалі відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (надалі відповідач-2), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: 1) Рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019; 2) Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00060 від 21.01.2019.

У позові (а.с.4-12) позивач зазначив, що 16.01.2018 між ТОВ «Пожтехніка», в особі директора ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ., було укладено Контракт №LM01/2018 з підприємством DALIAN LIMAC TRADING СО., LTD. Згідно розділу 12 Контракту вказано юридичні адреси та платіжні реквізити сторін контракту, згідно яким підтверджено місце знаходження/країна експортера - ОСОБА_3 / ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . За вказаним Контрактом позивач (Покупець) покупає продукцію, яку виробляє DALIAN LIMAC TRADING CO., ОСОБА_6 (Продавець). Відповідно до п.2.1, п.2.2 Контракту, ціна Товару включає вартість пакування, маркування та завантаження товару. Згідно вказаного Контракту, позивачем було куповано Товар згідно Специфікації №7 від 06.11.2018 (запасні частини до вогнегасників), який ввезено на митну територію України підприємством перевізником. Задля здійснення дій з декларування Товару позивача, який ним переміщується через митний кордон України та його оформлення в Запорізькій митниці ДФС, позивачем було укладено Договір доручення №07/08/13 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоплюсмаркет». Отже, купований позивачем Товар було ввезено на митну територію України та 15.01.2019 ТОВ «Автоплюсмаркет» було складено й подано до відповідача митну декларацію №UА112080/2019/001096 (МД-2, МД-3), згідно якої заявлено до митного оформлення товар «запасні частини до вогнегасників». Відповідно до митної декларації №UА112080/2019/001096 (МД-2): згідно з п.1 МД-2: виробник/експортер: DALIAN LIMAC TRADING CO., LTD; п.15-країна виробника/експортера: Китай; п.12 МД-2: вартість Товару вказана відповідно Контракту та специфікації у розмірі 15671150 грн.; валюта та загальна сума за рахунком (п.22) - 55250 доларів США; курс валюти: 27.94859700; код Товару 84249000, 90262040; з визначенням митних платежів, уповноваженою особою позивача на рівні 342479,67 грн., враховуючи ціну товару у розмірі 55250 доларів США. На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом до митного органу надані: Контракт №LМ01/2018; Платіжне доручення в іноземній валюті №45 від 03.12.2018 та №46 від 18.12.2018; специфікацію; прайс-лист; рахунок-фактуру (інвойс); експертну декларацію країни відправлення та інше. Не зважаючи на той факт, що позивачем було подано до митного органу всі визначені чинним законодавством документи на підтвердження розрахованої митної вартості Товару, відповідачем було надіслано електронне повідомлення від 16.01.2019 з вимогою про витребування додаткових документів. Згідно вказаного запиту, відповідач вимагав надання позивачем додаткових документів на підтвердження зазначеної декларантом митної вартості товару та розрахунку митних платежів, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прайс-листи, висновки про характеристики товару. Позивач надав на запит відповідача наступні документи: платіжне доручення №45 від 03.12.2018, завірене посадовою особою банку; платіжне доручення №46 від 18.12.2018, завірене посадовою особою банку; лист №3 від 16.01.2019 (пояснення щодо документів); лист від 03.01.2019 (лист роз`яснення конструктивних особливостей характеристик товару); прас-лист б/н від 01.07.2018 до 31.12.2018; переклад митної декларації країни відправлення № від 26.11.2018. Наслідками розгляду відповідачем документів позивача, що були ним подані до МД-2 від 15.01.2019 та на електронне звернення від 16.01.2019, стало винесення відповідачем Рішення про коригування митної вартості №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019, згідно якого вартість товару відповідачем визнано із застосуванням резервного методу та визначено як 7,40 доларів США за кг товару та складання Картки відмови №UA112080/2019/00060. На думку позивача при поданні МД-2 від 15.01.2019, а також враховуючи документи, які були надані позивачем на запит відповідача, декларант надав всі документи, що визначені чинним законодавством на підтвердження визначення вартості Товару та розрахунку митних платежів, чим також підтвердив правильність нарахування митних платежів, зазначених в МД-2 від 15.01.2019. Позивач зазначає, що оскаржуваним рішенням відповідача, безпідставно здійснено коригування митної вартості товару з розрахунку 7,40 доларів США/кг, та визначено вартість товару для розрахунку митних платежів як 68020,80 доларів США. Враховуючи неправомірне коригування митної вартості товару декларанта відповідачем, загальний розмір в первинно поданій МД позивача, вказаний як 342479,67 грн., збільшився на 162875,01 грн. Відповідачем, у графі 33 оскаржуваного рішення від 21.01.2019, крім номера та дати митної декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Таким чином вбачається, що Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019 та картка відмови №UA112080/2019/00060 від 21.01.2019 були прийняті неправомірно, за відсутності передбачених законодавством підстав, а тому підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.112-118), в якому зазначено, що 15.01.2019 декларантом до митного оформлення було надіслано електронну митну декларацію (надалі МД) на товар №1 «Запасні частини до вогнегасників: Запірно-пусковий пристрій до вогнегасника VALVE LM01-002B - 25000 шт.; Запірно-пусковий пристрій до вогнегасника VALVE LM02-001A - 25000 шт.; Шланг з раструбом HOSE AND HORN LM-UP-04 - 25000 шт. ЗПУ втановлюються на резервуари переносних та пересувних вогнегасників, з метою регулювання потоку під час приведення вогнегасника в дію (спорожнення) - а саме відкривання прохідного перерізу. Шланг з розтрубом приєднується до ЗПУ та призначений для зручного розпризкування вогнегасної речовини на джерело пожежі. Країна виробництва - CN. Виробник - DALIAN LIMAC TRADING CO., LTD» та товар №2 «Манометри спіральні для вимірювання та наявності тиску у вогнегаснику в комплекті з сіточкою: Індикатор до запірно-пускового пристрою GAUGE LM-UP-05 50000 шт. Являють собою спіральні манометри, призначені для показу наявності тиску в порошкових вогнегасниках та оцінки розміру тиску. Країна виробництва - CN. Виробник - DALIAN LIMAC TRADING CO.,LTD». Митній декларації було присвоєно №UA112080/2019/001096. Митну вартість товарів було визначено декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). 15.01.2019 декларанту відповідачем направлено електронне повідомлення наступного змісту: «Відповідно до п.6) ч.2 ст.53 Митного кодексу України повідомляємо про необхідність надання, за наявності, документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. …». 15.01.2019 на запит митниці декларантом було надано Рахунок на оплату №19 від 10.01.2019 щодо витрат на транспортування на суму 22842,85 грн. 16.01.2019 декларант повідомив митниці, що інші документи для підтвердження транспортних витрат подаватись не будуть. Також під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за МД №UА112080/2019/001096 від 15.01.2019, відповідно до положень ч.3 ст.53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за товар, а саме: 1) платіжні доручення №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 не завірені уповноваженою особою банку, що не відповідає вимогам Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 за №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України»; 2) в графі 70 «Призначення платежу» наданих до митного оформлення банківських платіжних документів №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 зазначено лише реквізити контракту від 16.01.2018 за №LМ01/2018, що не дає можливості ідентифікувати зазначені платіжні документи із задекларованим товаром. Відповідно до п.2.2 Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 за №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» «платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів. Водночас, відповідно до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у т.ч., якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) Платіжні доручення №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 на суми 18000 дол. США та 37250 дол. США відповідно, що відповідає 32,58% та 67,42%. Згідно з п.3.1 зовнішньоекономічного контракту від 16.01.2018 за №LМ01/2018 платежі здійснюються шляхом банківського переказу в розмірі 50% (передплата) та 50% (протягом 10 банківських днів по факту повідомлення про готовність товару до відвантаження Продавцем). Крім того, платежі за товар відповідно до платіжних доручень №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 здійснені після відвантаження товару (дата коносаменту від 01.12.2018); 4) в інвойсі відсутнє посилання на специфікацію №7 від 06.11.2018, якою визначено обсяги, найменування й вартість товарів; 5) Прайс-лист б/н від 01.01.2019, тоді як, згідно п.11.1 зовнішньоекономічного контракту від 16.01.2018 за №LМ01/2018 строк дії контракту закінчується 31.12.2018; 6) Експортна декларація країни відправлення подана без перекладу на українську мову, офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншу іноземну мову міжнародного спілкування (всупереч вимогам ст.254 МКУ) та в даному документі реквізити одержувача вказано не вірно - «LLС Роаhteknіка». 16.01.2019 митницею було направлено електронне повідомлення декларанту у зв`язку із тим, що, документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені в ч.2 ст.53 МКУ) містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за товар. У зв`язку із зазначеним, 16.01.2019 митницею на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України було направлено декларанту електронне повідомлення, в якому йому було роз`яснено про вищезазначені розбіжності та повідомлено про необхідність у зв`язку із цим подати наступні додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару що відповідають періоду формування цін на товари; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 16.01.2019 декларантом надано наступні документи: лист №3 від 16.01.2019; платіжне доручення №45 від 03.12.2018; платіжне доручення №46 від 18.12.2018; прайс-лист №б/н від 01.01.2018 до 31.12.2018; переклад експортної ВМД № від 26.11.2018. 21.01.2019 декларантом повторно надіслано лист від 16.01.2018 за №3 із зміненою інформацією щодо строку дії прайс-листа (з 01.01.2018 по 31.12.2018 на 01.07.2018 по 31.12.2018). Також, 21.01.2019 декларант повідомив митницю, що додаткові документи для підтвердження митної вартості надаватись не будуть. На думку відповідача, додаткові документи були подані декларантом не у повному обсязі. 21.01.2019 під час консультації декларанта було повідомлено, що митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: виписки з бухгалтерської документації та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 21.01.2019 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA12000/2019/000001/2. В 33 графі Рішення про коригування митної вартості товарів №UА112000/2019/000001/2, серед іншого, зазначено, що митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним методом з розрахунку 7,40 USD/кг (МД №UА50020/2018/11658 від 10.12.2018). У оформленні МД №UА112080/2019/001096 від 15.01.2019 було відмовлено, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2019/00060. Товар було випущено у вільний обіг за МД №UА112080/2019/001907 від 22.02.2019 під гарантійні зобов`язання. Станом на 02.04.2019 строк дії гарантійних зобов`язань ще не скінчився. На думку відповідача оскаржувані Рішення про коригування митної вартості товарів та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

У судовому засіданні представники відповідача-1 проти позову заперечували.

Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.103-106), в якому зазначено, що предметом спору за вказаною справою є визнання протиправними та скасування Рішення і Картки Запорізької митниці ДФС. Відповідач-2 не є учасником спірних правовідносин між позивачем та Запорізькою митницею ДФС щодо прийняття Рішення та Картки органом фіскальної служби у відношенні до позивача та не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення такого спору. Відповідач-2, вважає, що залучення його в якості відповідача є безпідставним та не обґрунтованим.

Ухвалою судді від 04.03.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 25.03.2019.

Ухвалою суду від 25.03.2019 відкладено підготовче судове засідання на 22.04.2019 об 16 год. 00 хвил.

Ухвалою суду від 22.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2019 об 10 год. 30 хвил.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

16.01.2018 між ТОВ «ПОЖТЕХНІКА» (Україна) «Покупець» та DALIAN LIMAC TRADING СО., LTD (Китай) «Продавець» укладено Контракт №LM01/2018 відповідно до якого, Продавець продає, а Покупець покупає продукцію, яка виготовляється DALIAN LIMAC TRADING СО., LTD (а.с.37-41).

Згідно Специфікації №7 від 06.11.2018 до Контракту №LM01/2018 від 16.01.2018 ТОВ «ПОЖТЕХНІКА» покупає, a DALIAN LIMAC TRADING СО., LTD продає: Запірно-пусковий пристрій до вогнегасника VALVE LM01-002B - 25000 шт.; Запірно-пусковий пристрій до вогнегасника VALVE LM02-001A - 25000 шт.; Шланг з раструбом з різьбою м16х1,5 LM-UP-04 HOSE & HOM LM-UP-04 - 25000 шт.; Індикатор до запірно-пускового пристрою LM-UP-05 GAUGE LM-UP-05 - 50000 шт. (а.с.135).

У вказаному Контракті №LM01/2018 від 16.01.2018, зокрема, зазначено: «… 2.1.Цены на товар устанавливаются в долларах США и включают в себя стоимость упаковки, маркировки и погрузки товара на морское судно в порту NINGBO. Китай. 2.2.Общая сума контракта складывается из сумм стоимостей указанных в спецификациях и ориентировочно составляет 200000,00 долларов США. … 4.6.На кардую поставку товара Продавец должен предоставить следующие документы: инвойс; коносамент; упаковочный лист; сертификат происхождения товара, выданный официально уполномоченным органом. …».

Для проведення митного оформлення товару, поставленого за вищевказаним Контрактом №LM01/2018 від 16.01.2018 декларантом позивача 15.01.2019 подано митну декларацію №UA112080/2019/001096 (а.с.33-36).

При митному оформленні товар задекларований позивачем як: «1.Запасні частини до вогнегасників: Запірно-пусковий пристрій до вогнегасника VALVE LM01-002B - 25000 шт.; Запірно-пусковий пристрій до вогнегасника VALVE LM02-001A - 25000 шт.; Шланг з раструбом HOSE AND HORN LM-UP-04 - 25000 шт. ЗПУ втановлюються на резервуари переносних та пересувних вогнегасників, з метою регулювання потоку під час приведення вогнегасника в дію (спорожнення) - а саме відкривання прохідного перерізу. Шланг з розтрубом приєднується до ЗПУ та призначений для зручного розприскування вогнегасної речовини на джерело пожежі. Країна виробник CN. Виробник DALIAN LIMAC TRADING СО., LTD. 2.Манометри спіральні для вимірювання та наявності тиску у вогнегаснику в комплекті з сіточкою: Індикатор до запірно-пускового пристрою GAUGE LM-UP-05 - 50000 шт. Являють собою спіральні манометри, призначені для показу наявності тиску в порошкових вогнегасниках та оцінки розміру тиску. Країна виробництва CN. Виробник DALIAN LIMAC TRADING CO.,LTD».

Згідно з графою 43 МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019 декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.

Умови поставки (графа 20 МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019) FОВ CN порт NINGBO.

При поданні МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019 декларантом надано Запорізькій митниці ДФС, крім іншого: Контракт №LM01/2018 від 16.01.2018; платіжне доручення №45 від 03.12.2018; платіжне доручення №46 від 18.12.2018; прайс лист б/н від 01.07.2018 до 31.12.2018; пакувальний лист; Специфікацію №7 від 06.11.2018.

Запорізькою митницею ДФС декларанту направлено електронне повідомлення в якому зазначено: «Відповідно до п.6) ч.2 ст.53 Митного кодексу України повідомляємо про необхідність надання, за наявності, документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:транспортні (перевізні)документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до зазначених документів можуть належати: 1) рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; 2) банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; 3) калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту» (а.с.143, 145).

На запит митниці декларантом було надано Рахунок на оплату №19 від 10.01.2019 щодо витрат на транспортування на суму 22842,85 грн. (а.с.144).

Запорізькою митницею ДФС декларанту направлено повідомлення згідно з яким документи, що надані до митного оформлення товару, відповідно до положень ст.53 Митного кодексу України містять наступні розбіжності: 1) платіжні доручення №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 не завірені уповноваженою особою банку, що не відповідає вимогам Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України»; 2) в графі 70 «Призначення платежу» наданих до митного оформлення банківських платіжних документів №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 зазначено лише реквізити контракту від 16.01.2018 №LМ01/2018, що не дає можливості ідентифікувати зазначені платіжні документи із задекларованим товаром. Відповідно до п.2.2 Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» «платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів. Водночас, відповідно до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у т.ч., якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) Платіжні доручення №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 на суми 18000 дол. США та 37250 дол. США відповідно, що відповідає 32,58% та 67,42%. Згідно з п.3.1 зовнішньоекономічного контракту від 16.01.2018 №LМ01/2018 платежі здійснюються шляхом банківського переказу в розмірі 50% (передплата) та 50% (протягом 10 банківських днів по факту повідомлення про готовність товару до відвантаження Продавцем). Крім того, платежі за товар відповідно до платіжних доручень №45 від 03.12.2018, №46 від 18.12.2018 здійснені після відвантаження товару (дата коносаменту від 01.12.2018); 4) в інвойсі відсутнє посилання на специфікацію №7 від 06.11.2018, якою визначено обсяги, найменування й вартість товарів; 5) Прайс-лист б/н від 01.01.2019, тоді як, згідно п.11.1 зовнішньоекономічного контракту від 16.01.2018 №LМ01/2018 строк дії контракту закінчується 31.12.2018; 6) Експортна декларація країни відправлення подана без перекладу на українську мову, офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншу іноземну мову міжнародного спілкування (всупереч вимогам ст.254 МКУ) та в даному документі реквізити одержувача вказано не вірно - «LLС Роаhteknіка» (а.с.146-147).

Також, Запорізькою митницею ДФС згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України запропоновано декларанту надати впродовж 10 календарних днів: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (що відповідають періоду формування цін на товари); 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.146-147).

Крім того, враховуючи норми ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с.146-147).

16.01.2019 декларантом ТОВ «ПОЖТЕХНІКА» на вимогу відповідача надано скановані копії наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару: лист №3 від 16.01.2019; платіжне доручення №45 від 03.12.2018; платіжне доручення №46 від 18.12.2018; прайс - лист №б/н від 01.01.2018 до 31.12.2018; переклад експортної ВМД № від 26.11.2018 (а.с.149-155).

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте 21.01.2019 Запорізькою митницею за №UA112000/2019/000001/2 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00060 від 21.01.2019 (а.с.28-31).

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019 зазначено наступне: «… Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те. що

декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.59, 60 МКУ. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не може бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст.62, 63 МКУ. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним методам з розрахунку 7,40 USD/кг (МД №UA50020/2018/11658 від 10.12.2018). …» (а.с.28-29).

Разом з цим, відповідачем не надано до суду допустимих доказів на підтвердження викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019 доводів переходу від одного другорядного методу визначення ціни імпортованого товару до іншого.

Оформлення товару (задекларованого за МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019) здійснено позивачем з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019 і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД №UA112080/2019/001907 від 22.02.2019 під гарантію відповідно до розділу X Митного кодексу України (а.с.58-59).

Протягом дії гарантійних зобов`язань за МД №UA112080/2019/001907 від 22.02.2019 декларантом не було надано органу доходів і зборів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

За змістом умов постачання FОВ правил Інкотермс від 2010 «Free On Board» («Вільно на борту») означає, що продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна (на борт судна) в зазначеному порту відвантаження. Ризик втрати або пошкодження товару переходить від продавця, коли товар знаходиться на борту судна, з цього моменту покупець несе всі витрати. При розміщенні товару в контейнері типовим для продавця є передача товару перевізнику на терміналі, а не шляхом розміщення на борту судна, в таких випадках слід використовувати термін FCA.

Судом досліджено копії наданих сторонами документів.

З`ясовано, що зазначені Запорізькою митницею ДФС у повідомленні «розбіжності» не мають суттєвого впливу на ціну товару, оскільки стосуються порядку заповнення реквізитів та стилю оформлення документів.

Позов підлягає задоволенню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

1. Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, слід зауважити, що Законом України №227-V від 05.10.2006 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А «Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)» у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» 26-29 березня 2001 року вимагають щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: «На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства».

Відповідачем-1 не доведено додержання вимог Закону України №227-V від 05.10.2006 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», ст.53 Митного кодексу України при вимаганні від декларанта додаткових документів, оскільки документів, доданих до МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019 цілком достатньо для ідентифікації товару.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: […] в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; […] 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача-1, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019 судом взято до уваги, що умови імпорту товару за МД №UA50020/2018/11658 від 10.12.2018 (яка взята відповідачем як джерело для визначення митної вартості) (а.с.160-162) суттєво відрізняються від умов заявлених позивачем у МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019.

Так, товар імпортований за МД №UA50020/2018/11658 від 10.12.2018 вивезено з порту Китай Shanghai, виробник NINGBO REAL SAFE TECHNOLOGIES CO., LTD.

Водночас, позивачем товар імпортований за МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019 вивезено з порту Китай NINGBO, виробник DALIAN LIMAC TRADING CO., LTD.

Також, у МД №UA50020/2018/11658 від 10.12.2018 не заповненні деякі графи, що унеможливлює суду співставити всі умови поставки з МД №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019.

Параграфом 2 Статті VII «Оцінка товару для митних цілей» Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ від 30.10.1947) передбачено: «2. (a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) (b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) …».

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 статті 5 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року»: «1. (a) Якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї Статті базується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються у найбільшій сукупній кількості в той час або приблизно в той час, коли відбувається імпорт товарів, що оцінюється, особам, які не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, при дотриманні вимог відрахування нижченаведеного: (…) (b) Якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час ввезення або приблизно в час ввезення товарів, що оцінюються, то митна вартість, яка в інших випадках підпадає під положення параграфа 1(а), ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних на найбільш ранню дату після імпорту товарів, що оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту».

У пп.«с» п.3 Примітки до статті 7 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», зокрема, зазначено: «3.Деякі приклади розумної гнучкості: (…) с) дедуктивний метод вимога про те, що товари продаватимуся в «тому стані, як вони імпортуються», що містить в підпункті «а» пункту 1 статті 5, може тлумачитися гнучко; вимога про «90 днів» може застосовуватись гнучко».

Документально відповідачем не доведено, що ціна вищевказаного товару з 10.12.2018 (митне оформлення за МД №UA50020/2018/11658 взяте відповідачем як джерело цінової інформації) до 15.01.2019 (митне оформлення позивачем за МД №UA112080/2019/001096) залишалась незмінною на світовому ринку.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019 Запорізькою митницею ДФС не надано оцінки відповідності Інвойсу №LM0618007 від 06.11.2018 вимогам «Класифікатора додаткової інформації, необхідної для ідентифікації товарів, що вноситься до електронного інвойсу, який додається до митної декларації, заповненої на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 17.09.2012 наказом Міністерства фінансів України №998, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.10.2012 за №1691/22003 (або Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 «Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі» (ECE/TRADE/148) ОСОБА_7 , вересень 1983 року), наявність в ньому будь-яких вад чи дефектів тощо.

Суд зауважує, що відповідно до п.9.6 Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» Женева, вересень 1982 року: «… митні органи повинні, як правило, приймати будь-який комерційний рахунок, який містить всі необхідні подробиці (незалежно від того, узгоджений він з формуляром-зразком уніфікованого рахунку ООН), як дійсної фактури для мети митного очищення; у тих країнах, де національне митне законодавство передбачає спеціальний документ (окрім митної декларації) у доповнення до комерційного рахунку, слід вивчити можливість відмови від цієї вимоги. …».

Звідси, суд погоджується з думкою позивача про наявність всіх необхідних цінових показників в Інвойсі №LM0618007 від 06.11.2018, можливості його застосування для визначення митної вартості товару (а.с.53).

Отже, відповідач-1 не обґрунтував, чому ним взята як джерело для визначення митної вартості товару саме МД №UA50020/2018/11658 від 10.12.2018 та не взяті до уваги інші джерела цінової інформації.

У п.3 розділу 3 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених 11.09.2015 наказом ДФС України №689, зазначено: «3.Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює аналіз, виявлення та оцінку ризиків, повинна враховувати особливості формування вартості товарів, які реалізуються в порядку біржової торгівлі. При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків на підставі сировинних складових ураховуються дані про вміст сировини, що використовується для виготовлення цього товару. За відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару».

Відповідачем-1, який заперечував проти позову, не надано до суду доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених «Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/001096 від 15.01.2019 та визначенні ціни імпортованого ТОВ «ПОЖТЕХНІКА» товару.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

З урахуванням обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що Запорізькою митницею ДФС не доведено наявність правових підстав для прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019.

Доказів притягнення декларанта чи перевізника товару до відповідальності за ст.483 Митного кодексу України за надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару Запорізькою митницею ДФС до суду не надано.

Отже, Запорізька митниця ДФС не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічні правові позиції щодо застосування норм матеріального права висловлені колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15, колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 18.01.2018 по справі №814/1204/15.

2. Надаючи правову оцінку прийняттю Запорізькою митницею ДФС Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом спору у цій справі суд виходить з наступного.

Згідно з ч.12 ст.264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у п.7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (надалі «Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданій до суду Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00060 від 21.01.2019 зазначені причини відмови аналогічні викладеним у Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем-1 не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару після отримання від позивача документів. Відповідач-1 необґрунтовано витребував у позивача додаткові документи.

Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач-1 з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів № UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019 та, відповідно, Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00060 від 21.01.2019, прийняті Запорізькою митницею ДФС не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідача-1 не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Позивачем не доведено порушення його прав та інтересів у виниклих спірних правовідносинах і досліджених судом з боку відповідача-2.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як з`ясовано судом в ході розгляду справи Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області не є учасником спірних правовідносин, а отже з бюджетних асигнувань цього органу не повинні бути присуджені позивачу судові витрати.

Оскільки належним суб`єктом владних повноважень у справі була Запорізька митниця ДФС, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 4364 грн. 13 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Запорізької митниці ДФС (69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12; ) про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000001/2 від 21.01.2019.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Запорізької митниці ДФС (69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12; ) №UA112080/2019/00060 від 21.01.2019.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЖТЕХНІКА" (69068, м.Запоріжжя, вул.Стефанова, буд.44, кв.78; ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС (69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12; ) судові витрати в сумі 4364 грн. 13 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 22.05.2019.

Суддя О.О. Прасов