Справа № 826/13316/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 травня 2019 року

Київ

справа №826/13316/17

адміністративне провадження №К/9901/13125/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києві від 25.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі № 826/13316/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

08.05.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києві від 25.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 зазначена справа розподілена на колегію суддів: Гончарову І.А.- головуючий суддя, Олендера І.Я., Ханову Р.Ф.

Горбунов І.М. звернувся в Окружний адміністративний суд м.Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 №2.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.09.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до листа (довідки про майно) Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна Київської міської державної адміністрації від 12.09.2013 №19616 (И-2013), була проведена реєстрація права власності на наступні об`єкти:

- нежиле приміщення №14, загальною площею 101,9 кв. м. ,на підставі договору купівлі-продажу.

- нежиле приміщення підвалу, загальною площею 131,9 кв.м., що складає 28/100 частин від нежилого приміщення в будинку площею - 131.9 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу.

Разом з цим, 25.12.2011 заначені нежилі приміщення були позивачем подаровані.

28.04.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 2, яким позивачу відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» за 2017 рік у розмірі 40 161,53 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняте Головним управлінням ДФС у м.Києві податкове повідомлення-рішення № 2 від 28.04.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС у м. Києві не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м.Києві від 25.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі № 826/13316/17, в якій просить Суд скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №826/13316/17 є вимога про скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 28.04.2017 у розмірі 40 161,53 грн.

Отже, рішення Окружного адміністративного суду м.Києві від 25.09.2018 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі №826/13316/17 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києві від 25.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі № 826/13316/17.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова