Справа № 640/8603/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

20 травня 2019 року м. Київ № 640/8603/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс"
до Головного управління Держпраці у Запорізькій області
про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139, ) з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, ), в якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18 квітня 2019 року про накладення штрафу в розмірі 417 300,00 грн. на товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки у позовній заяві у п`ятиденний строк з моменту її отримання.

Разом з позовною заявою через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18.04.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 417 300,00 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18.04.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами;

- зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18.04.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 417 300,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" до Головного управління Державної служби України з питань праці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18.04.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

В обґрунтування клопотання представник позивач покликався на те, що позивач не погоджується з оскаржуваною Постановою та не має намір сплачувати в добровільному порядку накладений на нього цією Постановою штраф, на даний час існує реальна можливість того, що 20.05.2019 (день, коли спливає місячний строк на добровільне оскарження Постанови) державний виконавець розпочне примусове виконання постанови, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання.

В рамках зазначеного виконавчого провадження державний виконавець може накласти арешт на кошти та майно ТОВ "Хозхімсервіс", заборонити позивачу розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності. Внаслідок застосування зазначених заходів існує ризик повного блокування господарської діяльності ТОВ "Хозхімсервіс" та понесення ним значних матеріальних збитків.

За таких обставин, у разі невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті, навіть у випадку відновлення правового становища, ефективний захист прав та інтересів позивача стане неможливим, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглядаючи та вирішуючи заявлену заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

В той же час, суд враховує, що згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.

Зважаючи на викладене у сукупності, а також те, що правомірність оскаржуваних рішень та дій буде встановлюватися судом в межах даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що виконання останніх до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, створює очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При вирішенні даної заяви щодо забезпечення адміністративного позову, суд також дійшов висновку, що застосуванням заходів забезпечення позовів не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у заяві позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Позивачем в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову наведено достатніх аргументів, які підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Судом встановлено, що 21.03.2019 відповідачем складено Вимогу про надання документів у строк до 13 години 25.03.2019 за адресою у м. Запоріжжі. Однак, позивачем вищезазначену Вимогу отримано засобами поштового зв`язку лише 25.03.2019 за адресою реєстрації, тобто у м. Києві.

Отже, як зазначає позивач, враховуючи значний обсяг документів запитуваних у Вимозі, а також те, що позивачем отримано таку Вимогу 25.03.2019, позивач не міг надати запитувані документи у строк до 13 години 25.03.2019, тому 28.03.2019 позивач листом вих. № 75 повідомив відповідача про готовність надати всі необхідні документи з метою сприяння інспекційному відвідуванню. Проте, незважаючи на це відповідач склав Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗП1303/565/НД-АВ від 01.04.2019, на підставі якого в подальшому відповідач виніс оскаржувану Постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18 квітня 2019 року про накладення штрафу в розмірі 417 300,00 грн. на товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс".

Згідно з п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" (далі - Порядок), штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Відповідно до абз. 3 п. 11 Порядку, штрафи, не сплачені у добровільному порядку, стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП). Отже, оскаржувана Постанова є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Так, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій визначені ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", з аналізу норм яких вбачається, що ними не передбачені такі випадки як зупинення виконавчого провадження у разі оскарження Постанови про накладення штрафу в судовому порядку.

А тому суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувана постанова може вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

У випадку, якщо особа має намір звернутися до суду з немайновою вимогою, судам необхідно застосовувати та досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, об`єднана палата дійшла висновку, що в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Окремо, суд зауважує, що не висловлює думку щодо законності чи правомірності спірної Постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18 квітня 2019 року про накладення штрафу в розмірі 417 300,00 грн. на товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс", а рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено у зв`язку з оскарженням відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, керуючись ст.ст. 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі №640/8603/19 - задовольнити повністю.

2. До моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18.04.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 417 300,00 грн. на товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс".

3. До моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області №ЗП 1303/565/НД-АВ/СПТД-ФС від 18.04.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 417 300,00 грн. на товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс".

3. Ухвалу направити для виконання сторонам у справі.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", у строк до 20 травня 2022 року.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139, ), а боржником - Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, ).

6. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. Ухвала діє до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили.

Згідно з частиною восьмою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Н.Г. Вєкуа