Справа № 520/1219/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 р. № 520/1219/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - Светобатченка Є.М.,

представника відповідача - Шутової А.А.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/1219/19 за позовом приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3, м. Харків, 61089) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області щодо винесення рішення № 1 від 01 лютого 2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу;

- скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області № 1 від 01 лютого 2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області № 1 від 01 лютого 2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу є незаконним, оскільки прийняте без дотримання вимог податкового законодавства, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував, надав через канцелярію суду відзив на позов, в якому зазначив, що станом на 01.02.2019 податковий борг позивача, який виник в результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу та не сплачений протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати складав 6088348,75 грн. У зв`язку із наявністю боргу, відповідачем прийнято рішення № 1 від 01 лютого 2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу. Отже, приймаючи спірне рішення у відповідача були наявні правові підстави передбачені п.95.5 ст. 95 Податкового кодексу України.

19 березня 2019 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що протягом лютого-березня 2019 року приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" сплачувались кошти за його грошовими зобов`язаннями, а тому у підприємства відсутній податковий борг, який би перевищував 5 мільйонів гривень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Як юридична особа позивач зареєстрований 07.09.1994, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що встановлено з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судовим розглядом встановлено, що станом на 01.02.2019 у позивача наявний податковий борг 6088348,75 грн., який складається з:

- земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 5285346,75 грн., а саме: 895786,38 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.07.2018; 1463186,79 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.08.2018; 1463186,79 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.10.2018; 1463186,79 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.11.2018;

- орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 803002,00 грн., а саме: 76501,00 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.08.2018; 242167,00 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.09.2018; 242167,00 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.10.2018; 242167,00 грн. нараховано платником самостійно згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2018, термін сплати 30.11.2018.

Згідно розрахунку суми боргу, у приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" рахується податковий борг на загальну суму 5846181,75 грн.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобов`язаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Приписами пункту 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Аналізуючи вищевказані положення діючого законодавства, суд дійшов висновку про те, що податковий борг позивача виник у зв`язку із несплатою самостійно визначеного платником податку грошового зобов`язання з земельного податку та з орендної плати з юридичних осіб, а тому оскарженню не підлягає та сума боргу є узгодженою.

За правилами п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, 04.05.2018 відповідачем сформована податкова вимога форми "Ю" №66367-17 та вручена особисто бухгалтеру ПАТ "Харківський підшипниковий завод", про що свідчить підпис у вимозі.

Заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення №1 від 01 лютого 2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, на підставі приписів п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 95.5 статті 95 Податкового кодексу України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Суд зазначає, що згідно даних облікової картки у позивача на момент винесення спірного рішення наявний податковий борг в розмірі, більшому ніж 5 мільйонів гривень, який не сплачений протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати. Дані обставини позивачем під час розгляду справи не спростовані.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідачем доведено обґрунтованість та правомірність прийнятого ним рішення № 1 від 01 лютого 2019 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" є необґрунтованими, а отже, такими, що задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3, м. Харків, 61089) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними дій та скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2019 року.

Суддя А.С. Мороко