Справа № 607/15185/17
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3372/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду щодо частини позовних вимог від 07 лютого 2019 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Мірінович У.А., повний текст рішення суду складено 18 лютого 2019 року) у справі № 607/15185/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом та з урахуванням внесених до нього змін просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення перерахунку та виплати їй пенсії з 01.01.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату перерахованої їй пенсії за довідкою УМВСУ України в Тернопільській області про грошове забезпечення від 17.05.2017 року № 107, в розмірі 80% від суми грошового забезпечення поліцейських та виплатити різницю між фактично отриманою та належною сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016 року;

- визнати протиправною бездіяльність УМВС в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії щодо не включення у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100%, премії в розмірі 75,1%, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 12704,68 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань в розмірі 12704,68 грн.;

- зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС в Тернопільській області видати нову довідку про грошове забезпечення із урахуванням премії в розмірі 75,1% грошового забезпечення, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 12704,68 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань в розмірі 12704,68 грн., та скерувати нову довідку про грошове забезпечення до ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області для проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 року у справі № 607/15185/17 позов ОСОБА_1 в частині вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено в повному обсязі, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області про грошове забезпечення від 17.05.2017 №107 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області про грошове забезпечення від 17.05.17 №107 для перерахунку пенсій, у розмірі 80% від суми грошового забезпечення поліцейських.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 640 гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Що ж стосується позовних вимог до УМВС України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії та головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності УМВС в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії щодо не включення у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100%, премії в розмірі 75,1%, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 12704,68 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань в розмірі 12704,68 грн. та про зобов`язання ліквідаційну комісію УМВС в Тернопільській області видати нову довідку про грошове забезпечення із урахуванням премії в розмірі 75,1% грошового забезпечення, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 12704,68 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань в розмірі 12704,68 грн., та скерувати нову довідку про грошове забезпечення до ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області для проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 року, то рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у задоволенні таких позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржуване рішення суду суперечить Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та як наслідок, підлягає скасуванню. Зокрема, оскаржуване рішення суперечить Конвенції, а саме ст. 1 Першого протоколу щодо захисту майна та ст. 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Крім того, зазначає, що практика Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена в постанові, на яку посилається суд, не може розцінюватись інакше, ніж дискримінація та неоднакове застосування закону при здійсненні правосуддя.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав, що викладених судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Позивач двічі повідомлялася про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотніми рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які вернулися до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Так, ч. 11 ст. 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Проте, поштові відправлення із кодовим штриховим ідентифікатором №569 та №231 не вручені позивачу з незалежних від суду причин, а відтак в силу положень ч. 11 ст. 126 КАС України воно вважається таким, що вручено позивачу належним чином (а.с.21, 44-45 том 2).

Крім того, з огляду на неодноразове не отримання позивачем повісток до суду, які по закінченню тривалого терміну зберігання повернуті відділенням поштового зв`язку суду та з метою забезпечення прав позивача на участь в судовому процесі, суд вжив додаткові заходи щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи шляхом повідомлення позивача за відомим суду номером телефону, про що матеріали справи містять відповідні докази. За наведених обставин, судом вжито всіх необхідних заходів з метою інформування позивача про дату, час та місце розгляду справи. Однак, в судове засідання 23.05.2019 року позивач не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв. Зважаючи на закінчення розумних строків розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідач - УМВС України в Тернопільській області в особі ліквідаційної комісії було повідомлене про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даним учасником справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області було повідомлене про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується розпискою представника відповідача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.34, том 2). В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Головою Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області було підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області довідку від 17.05.2017 року № 107 до пенсійної справи № 1,90Е+09 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача (а.с.10).

Відповідно до зазначеної довідки, згідно Постанови № 988 та статті 63 Закону № 2262-XII, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 року за посадою начальник сектору юридичного забезпечення УМВС/нач.сек. що не входить до складу, складається з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3100,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням полковник поліції - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби - 2750,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 310,00 грн.; премія - 322,71 грн.

21.03.2018року Головою Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області було підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області довідку №192 до пенсійної справи №2 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача. У вказаній довідці №192 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 року за посадою начальник сектору юридичного забезпечення УМВС/нач.сек. що не входить до складу, складається з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3100,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням полковник поліції - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби - 2750,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 310,00 грн.; премія 3,87%, що становить 331,27 грн. (а.с. 149)

Не погодившись із такими діями Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області щодо складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії без урахування премії в розмірі 75,1% грошового забезпечення, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100%, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 12704,68 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань в розмірі 12704,68 грн., позивач звернулася з даним позовом до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЙ

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що частиною третьою статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. При ухваленні рішення у даній адміністративній справі, яка є типовою, судом враховані правові висновки Верховного Суду, викладені за результатами розгляду зразкової справи в рішенні від 12.12.2018 у справі № Пз/9901/1/18 (№ 802/2196/17-а).

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсії здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 3 ст. 63 названого Закону, перерахунок пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат та підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських. Судом встановлено, що при визначенні складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії підлягає застосуванню Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, яким не передбачено внесення до довідки про розмір грошового забезпечення надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 100 % від окладу, звання та надбавки вислугу років. Стосовно ж необхідності включення до довідки матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, то суд дійшов висновку, що матеріальна допомога не належить до категорій обов`язкових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а тому вона не повинна вказуватись у довідках про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною другою статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон № 580-VIII, крім окремих положень, визначених у пункті 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом статтю 63 Закону № 2262-XII доповнено новою частиною третьою, згідно з якою перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Законом № 900-VIII доповнено також пункт 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII абзацом другим, відповідно до якого за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону № 580-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262-XII.

Кабінет Міністрів України постановою № 988 встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади та оклади за спеціальні звання колишніх працівників міліції.

Ця постанова набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Таким чином, у зв`язку із змінами в грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими постановою № 988, та враховуючи зазначені вище положення частини другої статті 51 Закону № 2262-XII, у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року.

Відповідно до пункту 2 Постанови КМ України №988 виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується МВС.

На виконання вимог статті 94 Закону № 580-VIII та Постанови КМ України №988 МВС видало наказ № 260, яким затвердило Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським).

Пунктом 2 наказу № 260 визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування (27 травня 2016 року) та застосовується з дня набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто з 07 листопада 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Згідно з положеннями пунктів 1-3 Порядку № 45 (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України державні органи повідомляють у п`ятиденний строк ПФУ про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. ПФУ повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління ПФУ складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками.

Відповідно до абзаців першого - шостого пункту 5 Порядку № 45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення зі служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Абзацом сьомим пункту 5 Порядку № 45 установлено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

У рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ дійшов висновку про те, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство (пункт 23).

До змін в грошовому забезпеченні поліцейських, встановлених Постановою КМ України №988 та наказом МВС № 260 від 06.04.2016, чинним законодавством України, а саме Постановою КМ України №1294 та наказом МВС №499, було передбачено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ установлюється надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби.

Однак, надбавка за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач у розмірі 100% на момент звільнення з органів внутрішніх справ, на час виникнення у нього права на перерахунок пенсії вже не була встановлена законодавством для поліцейських та не виплачувалась.

Відповідно до наказу МВС № 260 від 06.04.2016 та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, до додаткових видів грошового забезпечення відноситься, зокрема, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

З метою врегулювання питань для перерахунку пенсії пенсіонерам МВС наказом МВС від 17.02.2017 №138 затверджено перелік посад осіб рядового і начальницького складу ОВС України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюється посадам поліцейських.

Відповідно до даного наказу, посада позивача (начальник сектору юридичного забезпечення УМВС) прирівнюється до посади начальника сектору, що не входить до складу управління, відділу.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи у січні 2016 поліцейські за посадою начальника сектору надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції не отримували, що в свою чергу виключає можливість її зазначення в довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Що ж стосується розміру премії, то відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку №45 інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої

визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і

після запровадження нових умов його виплати), підвищення та

щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за

місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною

посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа

звільнилася на пенсію.

Відтак з наведеної норми слідує, що розмір премії для перерахунку пенсій визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою поліцейського за січень 2016року.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 45, до УМВС в областях надіслано лист МВС України № 5551/05/22-2017 від 20.04.2017 «Про окремі питання підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій», яким затверджено середні розміри премій, які отримували поліцейські станом на 01.01.2016 по Україні. Відповідно до розділу 7 таблиці середніх розмірів надбавок та премій, що фактично сплачені за грудень 2015 року, затверджених даним листом, за посадою начальника сектору, що не входить до складу управління, відділу поліції має враховуватися премія в розмірі 3,77% від грошового забезпечення.

Слід відмітити, що як слідує з матеріалів справи, позивачеві включено у довідку премію 3,77% в сумі 322,71 грн. та надбавку за службу в умовах режимних обмежень 10% в сумі 310 грн.

Крім того, зазначеному вище листі зазначено, що при оформленні довідок про грошове забезпечення, додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачувалися на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), для перерахунку пенсії не враховуються.

Отже посилання позивача на внесення до довідки про розмір грошового забезпечення надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% та премії у розмірі 75,1% є безпідставним, оскільки нормами діючого спеціального законодавства не передбачено такого додаткового виду грошового забезпечення поліцейських.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № Пз/9901/1/18 (№ 802/2196/17-а), а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно ж урахування сум матеріальної допомоги при перерахунку пенсії позивача, то відповідно до пункту 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції як на дату виникнення спірних правовідносин щодо перерахунку пенсії так і редакції на дату призначення позивачу пенсії («Постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей») пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Оскільки, виплата сум матеріальної допомоги не належить до категорій обов`язкових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, то відповідно відсутні правові підстави для урахування вказаних сум при призначенні та перерахунку пенсії.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що у пункті 2.1 Рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

У пункті 2.2 цього ж Рішення Конституційний Суд України вказав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

В Рішенні від 02 березня 1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України звернув увагу на те, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади.

Отже, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення проведення якої на підставі пункту 3 статті 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З наведеної норми Закону слідує, що при здійсненні політики соціального захисту Верховною Радою забезпечено недопустимість звуження прав осіб на пенсію, адже названою нормою передбачено, що якщо внаслідок перерахунку пенсії (в тому рахунку у зв`язку із зміною розмірів грошового забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом) розмір пенсії є нижчим, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відтак, внаслідок зміни складових та розмірів грошового забезпечення осіб, які мають право на пенсію за названим Законом розмір пенсії позивача не може бути нижчим від розміру пенсії, який йому був призначений та виплачувався.

Як слідує з матеріалів справи, проведений ГУ ПФУ у Тернопільській області на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВСУ у Тернопільській області №192 від 21.03.2018року перерахунок пенсії позивачу призвів до збільшення розміру пенсії позивача. Так, відповідно до протоколу ГУ ПФУ у Тернопільській області від 23.04.2014року (а.с. 148) розмір пенсії позивача становив 5 074,42грн. Внаслідок перерахунку пенсії позивача на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВСУ у Тернопільській області №192 розмір пенсії позивача відповідно протоколу ГУ ПФУ у Тернопільській області (2018 року) збільшився та становить -6 223,89грн (а.с. 150).

Щодо доводів скаржника, що мало місце втручання у його право мирно володіти своїм майном (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Суханов та Ільченко проти України» (рішення від 26.06.2014, п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги позивача не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже немає усталеної практики національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників. З огляду на це, у позивача немає «законних сподівань» на збільшення пенсії, які могли б підпадати під дію ст. 1 Першого протоколу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі «Великода проти України» Суд розглянув скаргу за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів. Суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у спірних правовідносинах факту втручання держави у право позивача на мирне володіння майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 569/4857/16-а, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо посилань скаржника на дискримінацію пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Згідно ч. 3 ст. 6 вказаного Закону не вважаються дискримінацією дії, які не обмежують права та свободи інших осіб і не створюють перешкод для їх реалізації, а також не надають необґрунтованих переваг особам та/або групам осіб за їх певними ознаками, стосовно яких застосовуються позитивні дії, а саме: спеціальний захист з боку держави окремих категорій осіб, які потребують такого захисту; здійснення заходів, спрямованих на збереження ідентичності окремих груп осіб, якщо такі заходи є необхідними; надання пільг та компенсацій окремим категоріям осіб у випадках, передбачених законом; встановлення державних соціальних гарантій окремим категоріям громадян; особливі вимоги, передбачені законом, щодо реалізації окремих прав осіб.

Відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

У рішенні по справі "Тлімменос проти Греції" ("Thlimmenos v. Greece") Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об`єктивного та розумного виправдання. Однак, це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли держави, не маючи об`єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Отже, як Законом України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні", так і практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях, а також в однаковий спосіб до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Отже, має місце припущення позивача про обмеження його прав, яке не можна пов`язувати з дискримінацією.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального та процесуального права не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду щодо частини позовних вимог від 07 лютого 2019 року у справі № 607/15185/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.