Справа № 520/4572/19
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р. № 520/4572/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши в письмову провадженні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22.04.2019, винесену в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 53703882 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріною В.Р., в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" та оплати послуг банку, пов`язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок № НОМЕР_1 валюта рахунку: 980 (НОМЕР_1.980) в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", МФО 322313;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про арешт коштів боржника від 22.04.2019 в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" та оплати послуг банку, пов`язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок № НОМЕР_1 валюта рахунку: 980 (НОМЕР_1.980) в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", МФО 322313 ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Представник відповідача, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду відзив на позов, згідно з яким просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, зазначивши, що банк не наклав би арешт на кошти боржника, якщо на відповідний рахунок була встановлена заборона накладення арешту.

Представник відповідача, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку сторін та заяву позивача про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 22.04.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийнято постанову про арешт коштів боржника в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 53703882.

Згідно вказаної постанови накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): код фін. установи: 322313, назва фін. установи: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", номер рахунку: НОМЕР_2 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною 4 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до частин 1-3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Судом встановлено, що рахунок, про зняття арешту з якого просить позивач, не є рахунком зі спеціальним режимом використання, спеціальним та іншим рахунком, звернення стягнення на які заборонено законом.

Як вбачається з постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2019 в рамках ЗВП № 53703882, арешт накладено на всі відкриті рахунки, в тому числі і на рахунку НОМЕР_1 , а також на кошти на рахунках, які належать Державному підприємству "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", МФО 322313.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що рахунок № НОМЕР_1 використовується позивачем для виплати заробітної плати, про що встановлено у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 по справі №820/3726/18, яке набрало законної сили.

Відповідно до частина 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, вказані обставини підтверджуються наданою до матеріалів справи випискою по рахунку та довідкою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 20.05.2019 № 068-22/284.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частина 5 статті 97 Кодексу Законів про працю України встановлює, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до частини 2 статті 10 Конвенції "Про захист заробітної плати", ратифікованої Україною 04.08.1961, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно положень статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна норма міститься також у статті 24 Закон України "Про оплату праці".

Отже, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Суд зазначає, що за невиплату заробітної плати, стипендії, пенсії чи інших установлених законом виплат встановлено кримінальну відповідальність за статтею 175 Кримінального кодексу України.

Згідно зі частинами 1 та 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Частинами 3-4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені порядок та підстави зняття арешту з майна у разі виявлення порушення порядку його накладення, встановленого цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки у спірних правовідносинах не виникає спору щодо належності грошових коштів, на які накладено арешт, та не встановлено порушень порядку накладення такого арешту, має бути застосована норма частини 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", тобто арешт з коштів має зніматися за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2019, винесену в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 53703882 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріною В.Р., в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" та оплати послуг банку, пов`язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок № НОМЕР_1 валюта рахунку: 980 (НОМЕР_1.980) в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", МФО 322313;

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідачів подати звіти про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (вул. Морозова, буд. 13, м. Харків, 61001, код 14313582) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, 61002, код 34859512), Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, 61002, код 34859512) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22.04.2019, винесену в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 53703882 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріною В.Р., в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" та оплати послуг банку, пов`язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок № НОМЕР_1 валюта рахунку: 980 (НОМЕР_1.980) в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", МФО 322313.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, 61002, код 34859512) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: УК Основ"ян/мХарОснов"янсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 4012, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних