Справа № 460/1176/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
22 травня 2019 року м. Рівне№460/1176/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Доля Полісся" до Державна фіскальна служба України, про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Доля Полісся" (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1), Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.
Так, відповідачем 2 за вказаним позовом позивач зазначив Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області.
Тобто, у позовній заяві позивачем зазначене неправильне найменування відповідача 2.
При цьому, суд наголошує, що за приписами ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
За правилами ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.8 ст.160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Разом з тим, позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору та не зазначено в позовній заяві про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674).
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року установлено в розмірі 1921 грн.
Частиною 2 статті 4 Закону № 3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.
Так, за подання юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору, яка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, ч.3 ст.6 Закону №3674 встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Із змісту позовних вимог слідує, що позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 28.01.2019 №№ 1060666/41891544, 1060667/41891544, 1060668/41891544, 1060669/41891544, 1060666/41891544 про відмову в реєстрації податкових накладних позивача у Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні позивача від 26.11.2018 № 3, від 03.12.2018 №№ 4, 5, від 04.12.2018 №№ 6, 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх подання.
Суд звертає увагу на те, що вимога про визнання протиправними акта, дій чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати чи визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Крім того, спірні рішення відповідача мають індивідуальні характеристики, відмінні один від одного: номер, дату, та стосуються різних податкових накладних. Тому оскарження кожного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних є окремою вимогою.
Таким чином в позовній заяві позивачем заявлено п`ять вимог немайнового характеру, а саме:
1) визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2019 № 1060666/41891544 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 03.12.2018 № 4;
2) визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2019 № 1060667/41891544 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 04.12.2018 № 7;
3) визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2019 № 1060668/41891544 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 03.12.2018 № 5;
4) визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2019 № 1060669/41891544 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 04.12.2018 № 6;
5) визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2019 № 1060670/41891544 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 28.11.2018 № 3.
З огляду на вказане, за подання даного позову до суду позивачу належало сплатити судовий збір в сумі 9605 грн (5 х 1921 грн = 9605 грн).
Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
За приписами ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Частиною 2 статті 94 КАС України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.
Крім того, згідно з ч.4 ст.94 КАС України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Так, відповідно до п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 (далі - ДСТУ 4163-2003), відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "Підпис".
Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.
За вищевказаним способом засвідчуватись повинна кожна сторінка документа.
Також, у випадку, якщо документ складається з кількох сторінок, то його копія може бути виготовлена наступним способом: копії знімаються зі всіх сторінок, які повинні бути прошнуровані нитками через три проколювання голкою та на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом відповідальної особи і печаткою із зазначенням слів "Згідно з оригіналом", кількості зшитих аркушів, посади, прізвища, імені, по батькові відповідної особи; на першій із прошитих сторінок ставиться слово "Копія".
Суд зауважує, що згідно з п.1.1 вказаного Стандарту, його вимоги поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності, зокрема, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності.
Тобто, вимоги щодо порядку засвідчення копії документа, встановлені ДСТУ 4163-2003, поширюються в тому числі на позивача.
Разом з тим, копії письмових доказів, додані позивачем до позову не містять усіх обов`язкових реквізитів щодо їх засвідчення, передбачених п.5.27 ДСТУ 4163-2003, а тому не можуть вважатися засвідченими в порядку, встановленому чинним законодавством, в розумінні ч.4 ст.94 КАС України.
За наведених обставин слід запропонувати позивачу протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:
1) нової позовної заяви із зазначенням правильного найменування відповідача 2, - відповідно до кількості учасників справи;
2) документа про сплату судового збору в сумі 2128,66 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;
3) копій доданих до позовної заяви письмових доказів, оригінали яких знаходяться у позивача, засвідчених з урахуванням вимог п.5.27 ДСТУ 4163-2003, - відповідно до кількості учасників справи.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Доля Полісся" до Державної фіскальної служби України, про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Комшелюк Т.О.