Справа № 320/2413/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2019 року м. Київ № 320/2413/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позов ОСОБА_1 до Пухівської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Пухівської сільської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на інформаційний запит № 190 від 07.11.2018;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на інформаційний запит № 191 від 07.11.2018;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на інформаційний запит № 192 від 07.11.2018;

- зобов`язати відповідача надати позивачеві запитувану публічну інформацію відповідно з запитом № 190 від 07.11.2018 (копії):

проект рішення Пухівської сільської ради щодо виділення коштів на облаштування коштів свердловини джерельної (артезіанської) води по вул. Центральній в с. Пухівка ;

рішення Пухівської сільської ради щодо виділення коштів на облаштування свердловини джерельної (артезіанської) води по вул. Центральній в с. Пухівка ;

протокол голосування з підписами депутатів за рішення Пухівської сільської ради щодо виділення коштів на облаштування свердловини джерельної (артезіанської) води по вул. Центральній в с. Пухівка;

- зобов`язати відповідача надати позивачеві запитувану публічну інформацію відповідно з запитом № 191 від 07.11.2018: належним чином завірену копію схеми розташування відеокамер системи відеонагляду в селі Пухівка;

- зобов`язати відповідача надати позивачеві запитувану публічну інформацію відповідно з запитом № 192 від 07.11.2018 (копії):

проект рішення Пухівської сільської ради про встановлення системи відеонагляду в с. Пухівка;

рішення Пухівської сільської ради про встановлення системи відеонагляду в с. Пухівка;

протокол голосування щодо прийняття рішення про встановлення системи відеонагляду в с. Пухівка;

проект рішення Пухівської сільської ради про виділення коштів з бюджету села Пухівка на систему відеонагляду в с. Пухівка.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Дослідивши позовну заяву, судом встановлено, що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачем заявлено шість вимог немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачеві слід було сплатити 4610, 40 грн. судового збору. Проте, судовий збір позивачем не сплачено взагалі, натомість було заявлено клопотання про звільнення від сплати збору, як малозабезпечену особу.

Дана обставина, на думку заявника, підтверджується довідкою Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 02.01.2019 № 6, в якій зазначено, що розмір пенсії, яку позивач отримав за період з січня по грудень 2018 року становить 17010, 62 грн., що свідчить про те, що судовий збір у даній справі становить більше 5% річного доходу позивача.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 статті 8 Закону № 3674-VI).

Отже, суд наділений повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Водночас окремий доказ, сам по собі, не свідчить про майновий стан, докази мають обґрунтовувати об`єктивні причини, які обумовлюють неможливість оплати судового збору.

На переконання суду представлена суду довідка Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 02.01.2019 № 6 не може бути самостійним доказом підтвердження незадовільного майнового стану позивача. Аналогічна позиція неодноразово висловлена в ухвалах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, в тому числі і від 12.11.2018 у справі №826/9855/18.

Враховуючи, що скаржником не додано достатніх доказів на підтвердження доводів клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Крім того, пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, у позовній заяві позивач просить суд, зокрема перед усім іншим: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на інформаційний запит № 190 від 07.11.2018; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на інформаційний запит № 191 від 07.11.2018; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на інформаційний запит № 192 від 07.11.2018. Решта вимог носить зобов`язальний характер, а саме: зобов`язати відповідача надати позивачеві запитувану публічну інформацію відповідно з запитом № 190 від 07.11.2018 (копії): проект рішення Пухівської сільської ради щодо виділення коштів на облаштування коштів свердловини джерельної (артезіанської) води по вул. Центральній в с. Пухівка ; рішення Пухівської сільської ради щодо виділення коштів на облаштування свердловини джерельної (артезіанської) води по вул. Центральній в с. Пухівка ; протокол голосування з підписами депутатів за рішення Пухівської сільської ради щодо виділення коштів на облаштування свердловини джерельної (артезіанської) води по вул. Центральній в с. Пухівка ; зобов`язати відповідача надати позивачеві запитувану публічну інформацію відповідно з запитом № 191 від 07.11.2018: належним чином завірену копію схеми розташування відеокамер системи відеонагляду в селі Пухівка; зобов`язати відповідача надати позивачеві запитувану публічну інформацію відповідно з запитом № 192 від 07.11.2018 (копії): проект рішення Пухівської сільської ради про встановлення системи відеонагляду в с. Пухівка; рішення Пухівської сільської ради про встановлення системи відеонагляду в с. Пухівка; протокол голосування щодо прийняття рішення про встановлення системи відеонагляду в с. Пухівка; проект рішення Пухівської сільської ради про виділення коштів з бюджету села Пухівка на систему відеонагляду в с. Пухівка.

В силу приписів статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Підставою позову є юридичні факти, які наводяться позивачем на обґрунтування своєї матеріально-правової вимоги та які мають значення для судового захисту суб`єктивного права, тобто підстава позову - це частина позову, що відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, і докази, що підтверджують позов.

Підстави позову не можна ототожнювати з нормами права, на які посилається позивач. Зазначений висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, який зазначив, що під підставами позову, які може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини.

При цьому, цими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин від характеру яких залежить правова кваліфікація спору.

Однак даний адміністративний позов не містять жодних посилань на однаковість підстав виникнення заявлених позовних вимог або поданих доказів; пояснень щодо того, в чому полягає їх однорідність (єдині підстави їх виникнення, доказування яких спирається на однакові докази і обставини, тощо).

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи та один екземпляр для суду) з визначеними у ній позовними вимогами, що мають єдині підстави їх виникнення (пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами), з урахуванням висновків суду, що наведені у даній ухвалі, або надати ґрунтовні та деталізовані письмові пояснення, що заявлені позовні вимоги є пов`язаними між собою із наведенням конкретного переліку таких підстав;

- щодо позовних вимог, не пов`язаних єдиними підставами та доказами, - окремого адміністративного позову в загальному порядку;

- оригіналу документа про сплату судового збору за кожну із самостійних вимог немайнового характеру, або доказів, які свідчать про наявність у позивача відповідних пільг щодо сплати судового збору чи незадовільного майнового стану.

Суд звертає увагу позивача на те, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Принагідно суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, КАС України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі. Позаяк, законодавством чітко встановлено наслідки невиконання таких вимог, а саме постановлення судом ухвали про залишання позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Пухівської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.