Справа № 820/4692/17
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р. № 820/4692/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

за участі:

представника позивача ОСОБА_2.,

представника відповідача Саєнко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, у якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 4476-17 від 13.03.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на загальну суму податкового боргу у розмірі 200423,05 грн.;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , , від 25.01.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 року по справі № 820/4692/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № 4476-17 від 13.03.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на загальну суму податкового боргу у розмірі 200423 (двісті тисяч чотириста двадцять три) гривні 05 копійок. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № , , від 25.01.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 по справі № 820/4692/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30.11.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги прийнято до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ним укладено іпотечний договір від 03.09.2008 року з УніКредит Банк Товариство з обмеженою відповідальністю. Згідно з заявами позивача до банківської установи було частково анульовано кредитну заборгованість, яка з боку податкового органу, на думку позивача, помилково визнана такою, що регулюється положеннями п.п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України.

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибув, позов підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та УніКредит Банк Товариство з обмеженою відповідальністю укладено іпотечний договір від 03.09.2008 № MRTG-75/S, згідно зі змістом якого іпотекодержатель надав іпотекодавцю у кредит готівкові кошти у розмірі 69100,00 доларів США. Предметом іпотеки визначено нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 03.09.2008 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 07.12.2016 року № 3788/20-31-13-04-08/.

Згідно з висновками акту від 07.12.2016 року № 3788/20-31-13-04-08/ встановлені порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 :

- абзацу "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 49.1, п. 49.2, п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст.49, п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України), в результаті чого виявлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, в якій не визначено та не сплачено, у строки встановлені законодавством, суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в результаті отримання доходу у вигляді додаткового блага;

- п. 179.7 ст. 179 ПК України, а саме несплата суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік на загальну суму - 136615,10 грн.;

- п. 161 (підрозділ 10) Розділу ХХ ПК України, що призвело до заниження військового збору за 2016 рік у розмірі 10291,81 грн.

За результатами розгляду висновків акту перевірки від 07.12.2016 року № 3788/20-31-13-04-08/, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області складені податкові повідомлення рішення: № від 25.01.2017 за податковими зобов`язаннями у розмірі 136615,10 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 34153,78 грн.; № від 25.01.2017 сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 170,00 грн.; № від 25.01.2017 року за податковими зобов`язаннями у розмірі 10291,81 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 2572,96 грн.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області сформовано податкову вимогу № 4476-17 від 13.03.2017 року на суму 200423,05 грн.

Судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних рішень було отримання податковим органом інформації ПАТ "Укрсоцбанк" від 30.05.2016, відповідно до якої банк підтвердив інформацію про суми нарахованих та виплачених доходів з ознаками доходу "126" у вигляді анулювання кредитної заборгованості фізичній особі ОСОБА_1 з наданням копій підтверджуючих документів щодо анулювання такої заборгованості.

Позивач, вважаючи зазначені рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Згідно з пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, яка була чинною станом на час прощення позивачу заборгованості (другий та третій квартал 2015 року)) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016, пункт 165.1 статті 165 ПК України було доповнено підпунктом 165.1.59, згідно з яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Пунктом 4.5 статті 4 ПК України визначено, що при встановленні або розширенні існуючих податкових пільг такі пільги застосовуються з наступного бюджетного року.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Пунктом 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п.п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Отже, законодавством, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на дату прощення позивачу основної заборгованості по кредиту, анульовану суму боргу (кредиту) віднесено до доходу фізичної особи, який підлягає оподаткуванню, якщо така сума перевищує 50% мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року. Тобто, регламентовано критерій для визначення вказаного доходу як оподатковуваного, який слід розуміти так, що в разі перевищення суми прощеного боргу 50% мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року, вона підлягає оподаткуванню у повному обсязі, а в разі недосягнення вказаної межі - не оподатковується взагалі.

Крім того, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

Суд зазначає, що сума прощеного позивачу основного боргу по кредиту за договором з УніКредит Банк Товариство з обмеженою відповідальністю (ПАТ "Укрсоцбанк") становить 686120,47 грн., тобто перевищує 50% мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року (станом на 01.01.2015 розмір мінімальної з/п становив 1218,00 грн.), а отже є його доходом, який, згідно з пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України у відповідній редакції, підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб і з суми такого доходу позивач зобов`язаний сплатити військовий збір.

Згідно наявних в матеріалах справи заяв про сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, банківською установою було здійснено прощення основної суми заборгованості за договором кредиту: 15 грудня 2015 року на суму 22374,31 доларів США; 09 грудня 2015 року на суму 1000 доларів США, 09 грудня 2015 року на суму 1000 доларів США, 09 листопада 2015 року на суму 1000 доларів США, 09 вересня 2015 року на суму 1000 доларів США, 07 серпня 2015 року на суму 1000 доларів США, 10 липня 2015 року 1000 доларів США, 11 червня 2015 року на суму 1000 доларів США, та проінформовано боржника про обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог п.п. 164.2.17 ст. 164 ПК України.

При цьому, таке прощення основної суми заборгованості було здійснено у зв`язку з довгостроковим погашенням позичальником частини кредитної заборгованості та до встановлення пільг пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України, а також без визначення, що сума боргу позивача анулюється в порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України.

Таким чином, враховуючи основні засади податкового законодавства, зокрема п. 4.5 ст. 4 ПК України, та умови для застосування пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України, що визначені даною нормою, у даному випадку відсутні правові підстави для врахування до позивача визначених ним пільг та застосування до спірних правовідносин правових норм, що набрали чинності пізніше, ніж було проведено анулювання основної суми боргу за кредитним договором.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було виконано покладені на нього податкові зобов`язання, а саме не задекларовано та не сплачено ані ПДФО з отриманої суми доходу 686120,47 грн., ані військовий збір, що є правовою підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді накладення штрафних (фінансових) санкцій за п. 123.1 ст. 123 ПК України та нарахування податковим органом належної до сплати суми податку та військового збору, що в даному випадку відповідає оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням і доданим до них розрахункам та прийняття в подальшому податкової вимоги.

Доводи позивача про те, що прощена йому Банком сума кредитного боргу не підлягає включенню до оподатковуваного доходу на підставі пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Як встановлено вище, зазначені правовідносини між позивачем і Банком виникли до набрання чинності нормою, на яку посилається позивач, тобто до введення відповідної пільги з оподаткування, а отже, обов`язок зі сплати ПДФО і військового збору з анульованого боргу виник у нього раніше і, виходячи із засад податкового законодавства, визначених у п. 4.5 ст. 4 ПК України, положення пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України у даному випадку застосуванню не підлягають.

Крім того, згідно інформації наданої ПАТ "Укрсоцбанк" було проведено анулювання заборгованості клієнтів банку відповідно до норм чинного законодавства України, а саме: ст. 605 Цивільного кодексу України "Припинення зобов`язання прощенням боргу" та пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, без посилання на відповідні правові підстави для застосування вказаної вище пільгової норми.

Посилання позивача на наявність суперечностей податкового законодавства є безпідставними, оскільки в даному випадку норми ПК України чітко та однозначно врегульовують спірні правовідносини і не надають підстав для подвійного тлумачення.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2018 року по даній справі прийшов до висновку, що суди першої та апеляційної інстанції мали з`ясувати, чи є зазначені у заявах суми анульованої (прощеної) заборгованості позивача у доларах США тими сумами, що вказані банком у повідомленні контролюючому органу.

Враховуючи висновки Верховного Суду, суд виходить з наступного.

12.05.2016 року податковий орган направив до ПАТ "Укрсоцбанк" запит №1560/10/20-34-13-01-31, в якому просив надати інформацію та її документальне підтвердження, щодо відображення банком виплат на адресу зокрема ОСОБА_1 доходів, з яких не утримувався податок за ознакою доходу « 126» (додаткове благо) за 2015 рік.

На вказаний запит ПАТ «Укрсоцбанк» відповів листом від 30.05.2016 року, в якому зазначив, що ПАТ «Укрсонбаик» підтверджує інформацію про суми нарахованих та виплачених доходів з ознакою доходу « 126» у вигляді анулювати кредитної заборгованості фізичним особам зазначеним у запиті та надає копії підтверджуючих документів щодо анулювання такої заборгованості. ПАТ «Укрсонбаик» зокрема надано заяви про сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, відповідно до яких банківською установою було здійснено прощення основної суми заборгованості за договором кредиту: 15 грудня 2015 року на суму 22374,31 доларів США; 09 грудня 2015 року на суму 1000 доларів США, 09 грудня 2015 року на суму 1000 доларів США, 09 листопада 2015 року на суму 1000 доларів США, 09 вересня 2015 року на суму 1000 доларів США, 07 серпня 2015 року на суму 1000 доларів США, 10 липня 2015 року 1000 доларів США, 11 червня 2015 року на суму 1000 доларів США.

При цьому згідно вказаних заяв позивача проінформовано про обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог п.п. 164.2.17 ст. 164 ПК України.

Таким чином, з листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 30.05.2016 року вбачається, що зазначені у заявах суми анульованої (прощеної) заборгованості позивача у доларах США є тими сумами, що вказані банком у повідомленні контролюючому органу. ПАТ "Укрсоцбанк" підтвердив інформацію про суми нарахованих та виплачених доходів з ознаками доходу "126" у вигляді анулювання кредитної заборгованості фізичній особі ОСОБА_1 з наданням копій підтверджуючих документів щодо анулювання такої заборгованості.

При цьому, предметом даного позову є оскарження рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно обставинами, що входять до предмету доказування є правомірність рішень відповідача на час їх прийняття.

Як встановлено вище, оскаржувані у даній справі рішення прийняті відповідачем на підставі відповідної інформації наданої установою банку. Вказана інформація під час розгляду даної справи спростована не була, доказів про її фасильфікацію не виявлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

Щодо посилань позивача про підроблення підписів ОСОБА_1 в заявах на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, суд зазначає наступне.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що підписи ОСОБА_1 в заявах на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням є підробленими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вищевказаних посилань позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 23.05.2019 року.