Справа № 200/1050/19-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року справа №200/1050/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 р. (повний текст рішення складено 08 квітня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/1050/19-а (головуючий І інстанції суддя Буряк І. В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 18.01.2019 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення, оформлене протоколом № 7/14 від 05.12.2018 року, яким йому відмовлено у встановленні статусу учасника бойових дій; зобов`язати відповідача в особі комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення повторно розглянути питання щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій (а.с. 4-16).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 200/1050/19-а у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 98-102).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом не взято до уваги письмові пояснення старшого сержанта ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_3 ; накладні, які підтверджують, що він виконував обов`язки головного старшини роти забезпечення військової частини № НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 листопада 2016 року позивачем направлено заяву до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням направити його документи до обласного комісаріату для розгляду питання щодо надання статусу учасника бойових дій (а.с. 93).

27 червня 2018 року Мар`їнським РВК на адресу позивача направлено витяг із протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення від 18 грудня 2017 року № 7/15, яким у наданні відповідного статусу позивачу відмовлено (а.с. 21).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 0540/5753/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, третьої особи, військової частини ПП НОМЕР_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичний операції, забезпечували її проведення, оформлене протоколом № 7/15 від 18.12.2017 року, яким відмовлено позивачу у встановлені статусу учасника бойових дій.

Зобов`язано Донецький обласний військовий комісаріат в особі комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення повторно розглянути питання щодо встановлення позивачу статусу учасника бойових дій (а.с. 40-43).

За результатами повторного розгляду питання про встановлення позивачу статусу учасника бойових дій, згідно витягу із протоколу № 7/14 від 05 грудня 2018 року засідання комісії Донецького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із встановленням статусу учасників бойових дій та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби позивачеві відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій позивачу (а.с. 36).

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття рішення комісією Донецького обласного військового комісаріату по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення, оформлене протоколом № 7/14 від 05.12.2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у встановленні статусу учасника бойових дій.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вважав, що відповідачем дотримана процедура повторного розгляду заяви позивача про надання йому статусу учасника бойових дій. Суд першої інстанції надав оцінку всім документам, які перелічені у протоколі № 7/14 від 05.12.2018 року, підмінивши при цьому саму комісію в цьому питанні, бо протокол оцінки наданих документів і їхнього змісту не містить.

Суд апеляційної інстанції вважає судове рішення першої інстанції таким, що підлягає скасуванню.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За унормуванням п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 (Порядок № 413).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

При цьому, абзацом 1 пункту 2-1 цього ж Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ (пункт 3 Порядку № 413).

За приписами пункту 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи: про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається Комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС (далі - комісія) (абз. 1, 2 пункту 5 Порядку №413).

Пунктами 6 та 8 Порядку № 413 визначено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200 затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, відповідно до п. 9 якого на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа: військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які проходять військову (державну) службу, працюють у видах Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

У п.11 вказаного Положення окреслено, що комісії зобов`язані:

приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії;

розглядати внесені на розгляд заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання;

робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника;

заслуховувати пояснення осіб, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів,

досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін);

доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження;

розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення,

а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертати їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів чи особисто заявнику з метою подальшого доопрацювання.

За змістом п. 12 Положення за відсутності у заявника через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що у довідках Мар`їнського РВК № 57/1 від 25.04.2017 року та № 57/2 від 25.04.2017 року вказано: позивач в період часу з 12 березня 2015 року по 08 лютого 2016 року проходив військову службу за мобілізацією (а.с. 22-23).

Військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 від 25.08.2015 року № 819Д підтверджено, що позивач призваний 12.03.2015 відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» і перебував на військовій службі в військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 (а.с. 24).

В матеріалах справи наявні нотаріально посвідчені заяви від 26 жовтня 2016 року солдата військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , де він підтверджує, що під час проходження служби в зоні АТО в смт Очеретино Ясинуватського району Донецької області з ним проходив службу головний сержант роти матеріального забезпечення ОСОБА_1 в період з 10 грудня 2015 року по 08 лютого 2016 року.

ОСОБА_3 надано посвідчення особи серії НОМЕР_3 , видане управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 від 18 травня 2016 року (а.с. 33).

Також наявні пояснення від 04 листопада 2016 року старшого сержанта в/ч № НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який підтверджує, що під час проходження служби в зоні АТО в м. Авдіївка Донецької області разом із ним проходив службу головний сержант роти матеріального забезпечення ОСОБА_1 в період з 20 січня 2016 року по 08 лютого 2016 року.

Особа ОСОБА_2 встановлена за посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 від 18 травня 2016 року (а.с. 34).

Суд зауважує, що в порушення наведених вище вимог пункту 11 Положення відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про дату засідання Комісії, чим позбавлено останнього права надати відповідні пояснення; відсутні запити до відповідних архівних установ; не роз`яснено порядок оскарження спірного рішення; відсутні посилання чому не враховані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і останні не викликались на засідання Комісії; не досліджено інших доказів особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін). Взагалі з протоколу засідання комісії не вбачається мотивів та підстав відмови у наданні статусу учасника бойових дій. Комісія всупереч вимогам Положення не повернула документи до військової частин (органів, підрозділів), установ, закладів чи особисто заявнику з метою подальшого доопрацювання.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Співставлення вимог законодавства до рішення суб`єкта владних повноважень, яке є предметом спору у даній справі, доводить, що за наведених вище обставин оскаржене рішення є необґрунтованим, що відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України доводить його протиправність.

На переконання суду належним засобом захисту порушеного права буде зобов`язання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення повторно розглянути заяву позивача з урахуванням п. 11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200 та правової оцінки спірних правовідносин, яка надана судом.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідач не довів, що, приймаючи спірне рішення, діяв правомірно.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 р. задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 р. у справі № 200/1050/19-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення, оформлене протоколом № 7/14 від 05.12.2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у встановленні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Донецький обласний військовий комісаріат в особі комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечували її проведення повторно розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій з урахуванням п. 11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200.

Зобов`язати Донецький обласний військовий комісаріат подати Донецькому окружному адміністративному суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складений 22 травня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко