Справа № П/811/3993/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/3993/14
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровогрдського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року (головуючий суддя Кравчук О.В.)

у справі № П/811/3993/14 за позовом Кіровоградсської об`єднаної державної інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська об`єднана державна інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 2080500 грн. на користь Державного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю непогашеного податкового боргу, що утворився внаслідок несплати узгодженого податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 адміністративний позов задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що заборгованість у відповідача виникла внаслідок несплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 02.04.2010 № /2, яке є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідач зазначає, що суд, незважаючи на наявну в матеріалах справи довідку про місце проживання позивача, направляв повістки за старою адресою позивача, внаслідок чого позивач не знав та міг знати про слухання справи і несене рішення.

По суті винесеного судом рішення відповідач зазначає, що суд не взяв до уваги, що пред`явленню позову має передувати направлення контролюючим органом податкової вимоги, втім позивач податкової вимоги не надіслав. Також податкове повідомлення рішення №/2 від 02.04.2010, яке суд першої інстанції та позивач вважають узгодженим, скасоване постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.08.2011 у справі №2а-1433/10/1170, яка набрала законної сили. Внаслідок чого, стягнення податкового боргу безпідставне, оскільки у відповідача відсутня заборгованість.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за наявними доказами в матеріалах справи без участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

За правилами п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи, за результатами проведеної ДПА в Кіровоградській області позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2007 по 30.09.2009 (акт перевірки №21/1710/ від 06.11.2009) ДПІ у м. Кіровограді винесено податкове повідомлення-рішення від 18.11.2009 №/0, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 2080500 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження скарги ОСОБА_1 залишені без задоволення, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 02.04.2010 №/2, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 2080500 грн., отримане відповідачем 28.04.2010. (а.с.12).

Означене податкове повідомлення-рішення оскаржено відповідачем в судовому порядку. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.08.2011 у справі № 2а-1433/10/1170 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.04.2010 №/2.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2013 у вказаній справі постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.08.2011 у справі № 2а-1433/10/1170 скасовано, в задоволенні позові відмовлено.

Відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який діяв на час прийняття податкового повідомлення-рішення від 02.04.2010 №/2, платник податків зобов`язаний погасити нараховану (визначену контролюючим органом) суму податкового зобов`язання протягом десяти календарних днів з дня отримання податкового повідомлення, крім випадків апеляційного узгодження.

Відповідно до пп. 5.5.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до приписів пп. 5.5.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», рішення контролюючого органу може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до приписів пп. 5.5.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов`язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України, який набрав чинності з 01.01.2011, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За правилами п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За правилами п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням в пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що на час звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом та прийняття рішення судом першої інстанції визначена податковим повідомленням-рішенням від 02.04.2010 №/2 сума грошового зобов`язання в розмірі 2080500,00 грн. набула статусу податкового боргу з огляду на відсутність факту оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі № 2а-1433/10/1170.

Факт оскарження і скасування вказаної постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2013 в касаційному порядку вже після ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі, що розглядається, № П811/3993/14, ніяким чином не спростовує висновків суду першої інстанції в цій частині і, відповідно, не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 27.01.2015.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про дотримання позивачем законодавчо встановлених умов звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача - фізичної особи податкового боргу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що п.95.2 ст.95 ПК України містить застереження, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Втім, суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі обставин, що мають значення для вирішення вказаного питання.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що 08.09.2014 позивачем сформовано податкову вимогу № 1507-25 на суму податкового боргу 2080500,00 грн., яку 10.09.2014 направлено на адресу відповідача: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Податкова вимога повернулась 10.10.2014 до податкового органу з відміткою органу поштового зв`язку про неможливість вручення через «закінчення терміну зберігання».

Судом з цього приводу встановлено, що місцем проживання відповідача з 27.01.2010 за відомостями адресно-довідкового бюро управління ДМС України в Кіровоградській області є АДРЕСА_2 (а.с.17), тобто податковим органом фактично направлено податкову вимогу від 08.09.2014 № 1507-25 на адресу, за якою відповідач не проживає.

За приписами п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Виходячи з наведених правових норм, податкова вимога від 08.09.2014 № 1507-25 вважається такою, що не вручена відповідачу.

Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи інших доказів на підтвердження надсилання (вручення) відповідачеві податкової вимоги як передумови для здійснення позивачем законодавчо визначених заходів по стягненню з платника податку податкового боргу, апеляційний суд дійшов висновку, що у позивача не виникло право для звернення до суду із даним позовом про стягнення з відповідача суми податкового боргу 2080500 грн., тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

З огляду на викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, невірно застосовані норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровогрдського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі № П/811/3993/14 скасувати, прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко