Справа № 460/458/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2019 року м. Рівне №460/458/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Бевза К.І.,

відповідача: представник Юхименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Парк Дистрибьюшн"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" (далі - позивач, ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН") звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2), за змістом якого просило суд:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДФС у Рівненській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.12.2018 №1033179/41136894 про відмову в реєстрації податкової накладної №95 від 30.11.2018 ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН";

визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДФС у Рівненській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.12.2018 №1033185/41136894 про відмову в реєстрації податкової накладної №76 від 30.11.2018 ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН";

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг №2152/41136894/2 від 11.01.2019;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг №2151/41136894/2 від 11.01.2019;

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №95 від 30.11.2018 ТОВ "Парк Дистрибьюшн";

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №76 від 30.11.2018 ТОВ "Парк Дистрибьюшн".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" сформовано та подано для реєстрації податкові накладні №76 від 30.11.2018 (дата подачі - 11.12.2018) та №95 від 30.11.2018 (дата подачі - 14.12.2018). В подальшому, реєстрація податкових накладних зупинена та запропоновано платнику податків надати пояснення. 21.12.2018 позивач надав відповідачу-1 повідомлення №2 про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, за ПН №76, №95 і документи, що підтверджують позитивну податкову історію.

22.12.2018 рішеннями про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.12.2018 №1033185/41136894, №1033179/41136894 відповідач-1 відмовив позивачу у реєстрації ПН №76 та № 95 в ЄРПН. Рішення були обґрунтовані тим, що платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства, а саме: надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної, а зокрема, відсутні доведені плани для розрахунку винагороди.

Не погоджуючись з рішеннями, позивач 02.01.2018 подав скарги до комісії з розгляду скарг разом із копіями документів про підтвердження реальності господарської операції за ПН №76, №95, які не були враховані комісією з розгляду скарг. Ствердив, що станом на дату подання позову по зазначеним вище скаргам, комісією з розгляду скарг не надано жодної відповіді.

Позивач повідомив, що суть фінансово-господарських операцій за договором з ексклюзивним дилером №ЗВ/20/18 від 20.06.2018 полягала в тому, що ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" на постійній основі від імені та за рахунок ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" здійснює фактичні та юридичні дії щодо пошуку нових абонентів та здійснює документальне оформлення Абонентських договорів між абонентами та ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ", що передбачено п. 2.1. Договору, код послуги згідно ДКПП: 63.99.10, а ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" щомісячно нараховує та оплачує винагороду ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" за пошук нових абонентів та за укладання з ними Абонентських договорів.

В період з 01.11.2018 по 30.11.2018, ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" були надані ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" послуги, визначені п. 2.1 Договору, а саме здійснено: 2059 підключень за Актом наданих послуг №ЗВ/11 18 від 30.11.2018, 1618 підключень за Актом наданих послуг №ЗВ/11 18 від 30.11.2018. Загальна вартість наданих послуг: за Актом №1 становить 1200000,00 грн разом з ПДВ, за Актом №2 становить 909086,04 грн разом з ПДВ, що підтверджується розрахунком винагороди дилера за підключення абонентів до Актів №1, №2 та додатками до них, якими встановлено: дату, місце операції, тарифний план, номер абонента та суму винагороди по кожному підключенню (укладеному Абонентському договору). На зазначені господарські операції з надання послуг, позивачем складено та подано на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні від 30.11.2018 №76, №95.

Позивач зауважив, що з моменту створення (08.02.2017) та по день подання позовної заяви ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" займається оптовою та роздрібною торгівлею продукцією (стартові пакети, скретч-картки, телефони, модеми) ПАТ "ВФ Україна" та надає супутні послуги з просування продукції, які виникають при реалізації продукції кінцевим споживачам за Договором № 37 від 20.11.2009, та щомісячно складає та реєструє податкові накладні за надані послуги на адресу ПАТ "ВФ Україна".

За весь час діяльності ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" був лише один випадок зупинення реєстрації податкової накладної №59 від 30.11.2017, яка в подальшому була зареєстрована ДФС України на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/551/18 від 20.03.2018.

Позивач також вказав, що Порядок зупинення реєстрації податкової накладної вимагає від податкового органу зазначення кожного критерію, якому відповідає платник податків. З цих підстав допущене відповідачем зупинення реєстрації ПН №76, №95 від 30.11.2018 є незаконним, оскільки відбулося без зазначення у Квитанціях конкретного критерію, серед визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Позивач вважає також безпідставним зупинення реєстрації ПН №76, №95 від 30.11.2018, яке підтверджується й відсутністю окремих рішень щодо віднесення позивача до переліку ризикових платників. На думку позивача, відповідач був зобов`язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Також позивач зазначив, що в Квитанціях № від 11.12.2018 та № від 14.12.2018 єдиною підставою для зупинення реєстрації ПН №76, №95 від 30.11.2018 стало те, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Тобто, відповідачем-1 застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом зупинено реєстрацію ПН №76, №95 від 30.11.2018 з підстав, які не передбачені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної.

Позивач окрім цього відмітив, що на день подання позову, Критерії ризиковості платників податків існують виключно у вигляді листа ДФС України від 29.10.2018 №3104/4/99-99-07-05-04-13, не затверджені будь-яким наказом Державної фіскальної служби України, не зареєстровані в Міністерстві фінансів України та Міністерстві юстиції України.

В спростування доводів відповідача-1 у оскаржених рішеннях про те, що позивач нібито не надав копії документів, а саме: доведені плани для розрахунку винагороди, ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" зауважив, що умовами Договору не передбачено оформлення доведених планів для розрахунку винагороди. Не передбачено надання оформлення доведених планів для розрахунку винагороди й типовими формами й галузевою специфікою.

Позивач, вважаючи протиправними рішення про відмову в реєстрації податкових накладних та рішення Комісії з питань розгляду скарг, просив їх скасувати, а також зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Ухвалою суду від 05.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Відповідачі позову не визнали. Представник відповідачів подав суду відзив на позовну заяву (а.с.229-230 т.2), у якому зазначив про безпідставність покликання позивача на те, що контролюючим органом не зазначено конкретного переліку документів, який має бути подано. Так, платником податку 21.12.2018 було направлено повідомлення №2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, а саме по податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95. Повідомлення не містило повного пакету документів, передбачених вимогами пунктів 12-14 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується долученою до відзиву електронною копією Журналу розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН, реєстрація яких зупинена. З огляду на це, комісією ГУ ДФС у Рівненській області прийнято оскаржені рішення, в якому чітко зазначено, яких саме документів, визначених Порядком, позивачем не надано до повідомлення. Зокрема, не надано до повідомлень належних первинних документів, які є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме, відсутні доведені плати для розрахунку винагороди.

Таким чином, представник відповідачів вважає оскаржені рішення обґрунтованими, оскільки платником податків не надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено. З цих підстав представник відповідачів просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач подав суду відповідь на відзив (а.с.1-3 т.3), в якому вказав, що у відзиві представник відповідачів стверджував, що позивачем не були надані всі необхідні документи на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН, реєстрацію яких зупинено. Зазначив, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної відповідач-1 вказав, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Між тим, вказаний підпункт містить сім окремих підстав для зупинення податкових накладних. На велике переконання позивача, не зазначення відповідачем-1 конкретної підстави для зупинення податкових накладних №76, №95 позбавляє рішення та дії відповідача-1 юридичної визначенності та унеможливлює надання адекватного переліку документів.

Позивач також вказав, що в рішеннях про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН у розділі "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства", у підрозділі "додаткова інформація" зазначив, що ненадані доведені плати для розрахунку винагороди. Тобто, відповідач-1, зазначивши в рішення про надання документів, які складені з порушенням законодавства (розділ "додаткова інформація"), де він мав зазначити про те, які саме документи складені з порушенням законодавства, зазначив про ненадання документів: доведених планів для розрахунку винагороди. Тобто, на думку позивача, незрозуміло які із наданих документів складені з порушенням законодавства, чи взагалі не надані документи. На велике переконання позивача, не зазначення відповідачем-1 конкретних недоліків документів позбавляє рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної юридичної визначеності та законної передбачуваності позивача, оскільки позивач не в змозі з`ясувати, що саме він порушив, та змоделювати законну лінію поведінки.

Позивач вважає, що у зв`язку з викладеним, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Протокольною ухвалою від 08.04.2019 закрито підготовче провадженні у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. За відсутності підстав, визначених ч. 2 ст. 205 КАС України, для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача-1.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з урахуванням такого.

Матеріалами справи стверджено, що ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" () зареєстроване як юридична особа з 08.02.2017 та перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у м. Рівне Головного управління ДФС у Рівненській області. Основний вид діяльності за КВЕД 82.99 надання інших допоміжних комерційних послуг (а.с.19-23 т.1).

ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" є платником податку на додану вартість з 01.03.2017, що підтверджується витягом №072, дата формування витягу 10.02.2017 (а.с.24 т.1).

20.06.2018 між ТОВ "Інтертелеком" (Оператор) та ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" (Ексклюзивний дилер) укладено договір №ЭВ/20/18 (далі - Договір №ЭВ/20/18), предметом якого є надання послуг фіксованого міського і міжміського зв`язку з використанням технології СDMA (а.с.42-54 т.1).

У пункті 2.1 Розділу 2 Договору №ЭВ/20/18 визначено, що на умовах цього договору, додатків та додаткових угод до нього оператор доручає, а ексклюзивний дилер зобов`язуєтеся здійснювати від імені та за дорученням оператора за винагороду такі фактичні і юридичні дії, зокрема, пошук потенційних абонентів для оператора (послуг оператора), документальне оформлення Абонентських договорів між абонентами та ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ".

За змістом підпункту 3.2.2 п. 3.2 Розділу 3 Договору №ЭВ/20/18 оператор зобов`язаний виплачувати ексклюзивному дилеру винагороду за надані послуги відповідно до умов, визначених оператором, і на основі отриманих від ексклюзивного дилера актів виконаних робіт по даному Договору і додатковому до нього Звіту про контрактні підключення ексклюзивного дилера на звітний період (при умові відповідності даних Акта і Звіту з даними білінгової системи оператора). Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактичні витрати, понесені ексклюзивним дилером у зв`язку з виконанням доручень згідно з дійсним Договором, компенсації оператора не підлягають. Забезпечення ексклюзивного дилера засобами, необхідними для виконання доручень згідно з дійсним Договором, здійснюється за рахунок ексклюзивного дилера.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 07.06.2019 (пункт 9.1 Розділу 9 Договору №ЭВ/20/18).

Додатком №3 до договору з ексклюзивним дилером №ЭВ/20/18 від 20.06.2018 (а.с.61-64 т.1) визначено розміри винагороди дилера, яка складається із: компенсації оренди за ексклюзивність; фіксована компенсації заробітної плати одному співробітнику дилера за обслуговування абонентської бази ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ"; основної винагороди за підключення (Rebenue sharing). Виконання дилером дійсного Договору оплачується ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" за результатом виконаної роботи за минулий календарний місяць.

Винагорода ексклюзивного дилера розраховується і виплачується дилеру впродовж календарного місця, наступного за звітним періодом.

Відповідно до пунктів 3.1-3.2 Додатку №3 до договору з ексклюзивним дилером №ЭВ/20/18 від 20.06.2018 фіксована ставка винагороди для голосових тарифних планів складає 50%. Винагорода виплачується щомісяця впродовж 12 місяців, включаючи місяць підключення. Фіксована ставка винагороди для інтернет тарифних планів складає 60%. Винагорода виплачується щомісячно впродовж 12 місяців, включаючи місяць підключення.

Фіксована ставка обчислюється від суми, витраченої абонентом на оплату телекомунікаційних послуг за винятком: переказу балансу; послуги контент-провайдерів; оплати послуги "тимчасове припинення договору"; суми "зовнішніх" поповнень; суми грошових коштів, нарахованих ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" на абонентський номер (бонусний рахунок), при активації чи/або підключення, відповідно з умовами тарифу і/або акції.

Пунктом 4.1 Додатку №8 до договору з ексклюзивним дилером №ЭВ/20/18 від 20.06.2018 (а.с.71-73 т.1) визначено, що за кожний факт не складення/не надання/не реєстрації/порушень оформлення чи порушень реєстрації податкової накладної або ж не складання/не реєстрації розрахунку коригування (якщо обов`язок по складанню/реєстрації розрахунку коригування покладається на Дилера) в ЄРПН, Дилер сплачує ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" штраф в розмірі 25% від вартості операції по договору. При цьому, право вимоги штрафу виникає у ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" на 181 день з дня виникнення податкових обов`язків по податку на додану вартість по даній операції, якщо податкову накладну/розрахунок коригування не було зареєстровано. Вказаний в цьому пункті штраф підлягає оплати Дилеру впродовж 5-ти банківських днів з дня отримання відповідної вимоги.

За результатами наданих позивачем послуг для ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ", складено Акт наданих послуг від 30.11.2018 №ЭВ/11 18 за договором ЭВ 20/18 від 20.06.2018 (далі - Акт наданих послуг №1), за змістом якого підтверджується, що ексклюзивним дилером у листопаді 2018 року було зроблено 2059 підключень. Нарахована винагорода складає: додаткова винагорода за підключення абонентів 1000000,00 грн та ПДВ 200000,00 грн на загальну суму 1200000,00 грн (а.с.128 т.1).

На підтвердження вартості наданих позивачем послуг складено розрахунок винагороди дилера за підключення абонентів з Акту надання послуг №ЭВ/11 18 від 30.11.2018, яким встановлено підключення 2059,00 абонентів та визначено суму нарахованої винагороди - 1200000,00 грн, в тому числі ПДВ 200000,00 грн. Окрім цього, у додатках №1 та №2 до розрахунку винагороди дилера за підключення абонентів містяться відомості щодо: переліку особових рахунків абонентів, наданих послуг, тарифних планів, дати підключення та регіону підключення (а.с.129-130, 131-168, 169-250 т.1, 1-49 т.2).

Окрім цього, за результатами наданих позивачем послуг для ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ", складено Акт наданих послуг від 30.11.2018 №ЭВ/11 18 за договором ЭВ 20/18 від 20.06.2018 (далі - Акт наданих послуг №2), за змістом якого підтверджується, що ексклюзивним дилером у листопаді 2018 року було зроблено 1618 підключень. Нарахована винагорода складає: додаткова винагорода за підключення абонентів 757571,70 грн та ПДВ 151514,34 грн, на загальну суму 909086,04 грн (а.с.50 т.2).

На підтвердження вартості наданих позивачем послуг складено розрахунок винагороди дилера за підключення абонентів з Акту надання послуг №ЭВ/11 18 від 30.11.2018, яким встановлено підключення 1618,00 абонентів та визначено суму нарахованої винагороди - 909086,04 грн, в тому числі ПДВ 151514,34 грн. Окрім цього, у додатках №1, №2, №3 та №4 до розрахунку винагороди дилера за підключення абонентів містяться відомості щодо: переліку особових рахунків абонентів, наданих послуг, тарифних планів, дати підключення та регіону підключення (а.с.51-52, 53-84, 85-186, 187, 188-191 т.2).

Факт оплати наданих позивачем послуг по договірних відносинах з ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" підтверджено наданою ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" банківською випискою АТ "УкрСиббанк", сформовану станом на 22.01.2019 за період з 01.01.2018 до 22.01.2019 (а.с.203-204 т.2).

Суд встановив, що ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" на господарські операції з надання послуг для ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" виписано податкову накладну №76 від 30.11.2018 на загальну суму 1200000,00 грн, в тому числі ПДВ 200000,00 грн, яка 11.12.2018 подана для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, та податкову накладну №95 від 30.11.2018 на загальну суму 909086,04 грн, в тому числі ПДВ 151514,34 грн, яка 14.12.2018 подана для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.112, 115 т.1).

Згідно з квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2018, реєстраційний номер в ЄРПН та від 14.12.2018 реєстраційний номер в ЄРПН , документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РВ від 30.11.2018 №76 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РВ відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.114, 117 т.1).

Позивачем направлено до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 21.12.2018 №2. Надано пояснення, що податкові накладені №95 №76 складені за фактом надання послуг з підключення абонентів (Акти №№ЭВ/11 18, ЭВ/11 18 від 30.11.2018), послуги надавались у відповідності до договору ЭВ 20/18 від 20.06.2018. За умовами договору, оплата здійснюється протягом календарного місяця, наступного за звітним. Послуги за Договором надаються на постійній основі. Заборгованість за послуги, що надані у попередніх періодах відсутня, що підтверджується випискою від 17.12.2018 та Актами. Окрім цього, для підтвердження реальності господарських операцій, позивач надав контролюючому органу письмові додатки в кількості 15 одиниць (а.с.118 т.1).

Представник відповідача-2 в судовому засіданні не заперечив факту подання позивачем до ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, із поясненнями.

Відповідно до Квитанції №2 від 21.12.2018, реєстраційний номер , документ доставлено до районного рівня 1716 Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області. Документ прийнято (а.с.119 т.1).

22.12.2018 Комісією ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1033185/41136894 та рішення №1033179/41136894, якими позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних №95, №76 від 30.11.2018 з підстав: "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Додаткова інформація: надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Зокрема, відсутні доведені плани для розрахунку винагороди" (а.с.120-121, 122-123 т.1).

02.01.2019 позивач подав до Державної фіскальної служби України скарги на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1033185/41136894 та №1033179/41136894, з вимогами скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Рівненській області та зареєструвати ПН/РК (а.с.124-125,126-127 т.1), за результатами розгляду яких Комісією ДФС з питань розгляду скарг прийнято Рішення №2151/41136894/2 від 11.01.2019 та №2152/41136894/2 від 11.01.2019, якими згідно з пунктом 56.23 статті 56 Податкового кодексу України, залишено скарги без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін (а.с.239, 240 т.2).

Незгода позивача з рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних №95 №76 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішеннями Комісії ДФС з питань розгляду скарг зумовила його звернення до суду з позовом, при вирішенні якого суд виходить з такого.

За правилами пункту 185.1 статті 185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до підпункту 2 пункту 31 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" від 07.12.2017 №2245-VIII (далі - Закон №2245-VIII), змінено редакцію пункту 201.16 статті 201 ПК України. Згідно з такими змінами реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Порядок №117).

За правилами пункту 3 Порядку №117 (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<Рмx1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/ розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

За правилами пунктів 5, 10 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Державна фіскальна служба України листом №4065/99-99-07-05-04-18 від 05.11.2018 визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій, а листом №960/99-99-07-18 від 21.03.2018 (погоджений Міністерством фінансів згідно листа від 22.03.2018 № 26010-06-10/7849) - Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку.

Пунктом 1 листа №4065/99-99-07-05-04-18 від 05.11.2018 визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

1.1.платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.2.платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.3.платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;

1.4.платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;

1.5.наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.6.комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

При цьому, Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

За правилами пунктів 12, 13 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пунктів 18-20 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 21 цього Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту квитанцій від 11.12.2018, реєстраційний номер в ЄРПН та від 14.12.2018 реєстраційний номер в ЄРПН встановлено, що реєстрація податкових накладних ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" №76 та №95 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з покликанням на те, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

При цьому, Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС №4065/99-99-07-05-0.11.2018, не затверджені у встановленому законодавством порядку, слід зауважити, що підпункт 1.6. пункту 1 не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Стороною відповідача не надано суду жодного належного і допустимого доказу тому, що Комісією Головного управління ДФС в Рівненській області приймалось рішення про віднесення ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Більше того, підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95 взагалі не зрозуміло під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадало ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН".

Окремо слід наголосити на тому, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95 даних про розрахунковий показник критерія (їв) ризиковості платника податку немає.

Також, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95 не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

При цьому можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (ії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.

Нечітке формулювання органом ДФС у квитанціях від 11.12.2018, реєстраційний номер в ЄРПН та від 14.12.2018 реєстраційний номер в ЄРПН підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, а саме з вказівкою про те, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку", зумовило необхідність подання позивачем до ДПІ у м. Рівне Головного управління ДФС у Рівненській області повідомлення про подання пояснень та копій документів, якими він підтверджував реальність господарських операцій із ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ".

У пункті 14 Порядку №117 зазначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом з тим, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи слідує та не заперечується представником відповідача-2, що позивачем було надано контролюючому органу пояснення, до яких додано документи для підтвердження підстав реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, позивач скористався наданим правом подання пояснень і копій документів до податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95, реєстрація яких зупинена, у межах встановлених строків.

При цьому, суд враховує, що за результатами наданих згідно з договором №ЭВ 20/18 від 20.06.2018 позивачем для ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" послуг, ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН" вже формувались та подавались відповідачу-2 для реєстрації податкові накладні: від 31.08.2018 №62, від 30.09.2018 №48, від 31.10.2018 №28. Вказані податкові накладні зареєстровані відповідачем-2 у Єдиному реєстрі податкових накладних без жодних зауважень та надіслання квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних.

При цьому, характер правовідносин між суб`єктами господарювання у даній справі є аналогічний, наданим послугам відповідно до вказаних вище податкових накладних (а.с.192-202 т.2).

Окрім цього, судом встановлено, що в розпорядженні позивача знаходяться матеріальні ресурси, які були необхідні для надання ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" послуг за договором №ЭВ 20/18 від 20.06.2018, зокрема:

1. Довідка про наявність працівників та про наявність обладнання та матеріальної бази №16/6 від 13.12.2018, яка підтверджує штатну чисельність працівників товариства в кількості 9 чоловік (а.с.88-89 т.1);

2. Договір суборенди офісу №02/11-2018 від 01.11.2018, укладений із ТОВ Виробничо-комерційне підприємство "ДОМІНІОН ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" LTD (орендодавець), за змістом якого орендодавець зобов`язується передати, а суборендар (ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН") прийняти у платне строкове користування офісне приміщення загальною площею 96 кв. м., розташоване за адресою: 33024, м. Рівне, вул. Старицького, 21А, каб. 10 (а.с.90-92);

3. Акт до договору суборенди №02/11-2018 від 01.11.2018, яким підтверджується передачу орендодавцем та прийняття суборендарем у строкове платне користування вищезазначене офісне приміщення (а.с.93 т.1);

4. Договір суборенди складського приміщення від 01.11.2018 б/н, за змістом якого ТОВ "ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН" (суборендодавець) передає, а суборендар (ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН") приймає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 400 кв. метрів палетомісцями в розмірі 352 палетомісць в порядку і на умовах, передбачених даним Договором, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 4, літера "О". Склад передається для складування і зберігання майна (а.с.94-95 т.1);

5. Акт приймання-передачі від 01.11.2018 б/н частини складського приміщення, що передається в суборенду разом з палетомісцями (а.с.96 т.1);

6. Договори про використання автомобілів, що належать працівникам ТОВ "ПАРК ДИСТРИБЬЮШН": від 01.06.2018 б/н (працівник ОСОБА_1 .); від 22.10.2018 б/н (працівник ОСОБА_5); від 01.06.2017 б/н (працівник ОСОБА_6); від 01.11.2018 б/н (працівник ОСОБА_4 .) (а.с.97-108 т.1);

7. Наказ №37 від 31.10.2018 "Про затвердження штатного розпису" та додаток №1 до нього - штатний розпис чисельністю працівників товариства 8 чоловік (109-111 т.1).

Суд враховує, що вказані документи були надані позивачем до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області як додатки до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 21.12.2018 №2 (а.с.119 т.1).

З оскаржуваних рішень комісії ДФС про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних слідує, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95 є ненадання позивачем достатніх документів для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд звертає увагу, що відмова у прийнятті до реєстрації податкових накладних з підстав ненадання тих чи інших копій документів достатніх для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (пункт "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Зазначене дає підстави для висновку, що при зупиненні реєстрації податкових накладних з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, податковий орган має чітко зазначити конкретний вид критерію оцінки ступеня ризиків та навести у розрізі визначеного критерію перелік документів, надання яких надасть можливість прийняти податкові накладні до реєстрації.

Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність та необґрунтованість такого рішення.

Суд вважає безпідставним висновок відповідача-1 у оскаржених рішеннях щодо ненадання платником податків доведених планів для розрахунку винагороди, позаяк в ході судового розгляду адміністративної справи судом не встановлено, а стороною відповідачів не надано суду доказів, що зазначені документи відповідно до умов договору, укладеного між позивачем та ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ", та додатків до нього, повинні бути складені.

При цьому суд зазначає, що рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних є актом індивідуальної дії.

Так, правовий акт індивідуальної дії - виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, спірні рішення комісії ДФС від 22.12.2018 №1033185/41136894 №1033179/41136894 не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або дотримання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає, що надані позивачем документи були достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95.

Також суд враховує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36 від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

В межах розгляду даної адміністративної справи відповідачі не виконали процесуального обов`язку доказування, не надали суду належних та достатніх доказів на обґрунтування законності вчинених дій щодо відмови у реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95.

Тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22.12.2018 №1033185/41136894, №1033179/41136894 є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні від 30.11.2018 №76 та №95 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, оцінюючи обґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України №2152/41136894/2 від 11.01.2019 та №2151/41136894/2 від 11.01.2019, суд враховує, що частиною першою статті 5 КАС України визначено право кожного звернутися до адміністративного суду з позовом у разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Приписами чинного законодавства передбачено, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи та/або інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, суд звертає увагу, що задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

Отже, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Відповідна правова позиція була також неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах: від 15.12.2015 у справі № 21-5361а15, від 01.12.2015 у справі № 21-3222а15, від 08.12.2015 у справі № 21-5435а15.

Суд вважає, що рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України №2152/41136894/2 від 11.01.2019 та №2151/41136894/2 від 11.01.2019 не порушують прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а скасування такого рішення жодним чином не сприятиме відновленню порушеного права платника податків. Докази протилежного позивачем не надані, а позов в цій частині ним не обґрунтований.

При цьому, суд переконаний, що задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 22.12.2018 №1033185/41136894 та №1033179/41136894 про відмову в реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №76 та №95 та зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 30.11.2018 №76 та №95 є дотриманням судом гарантій щодо того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, а права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені повністю.

Відтак, в задоволенні позову про оскарження рішень Комісії з питань розгляду скарг ДФС України №2152/41136894/2 від 11.01.2019 та №2151/41136894/2 від 11.01.2019 слід відмовити.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.4) суд присуджує на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Дистрибьюшн" (пр. Волі, буд.6, каб.28, м. Луцьк, Волинська область, 43025, ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.12.2018 №1033179/41136894 про відмову в реєстрації податкової накладної №95 від 30.11.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.12.2018 №1033185/41136894 про відмову в реєстрації податкової накладної №76 від 30.11.2018.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №95 від 30.11.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Дистрибьюшн".

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №76 від 30.11.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Дистрибьюшн".

В позові в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 11.01.2019 №2152/41136894/2 та № 2151/41136894/2 - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Дистрибьюшн" (пр. Волі, буд.6, каб.28, м. Луцьк, Волинська область, 43025, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3842,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Дистрибьюшн" (пр. Волі, буд.6, каб.28, м. Луцьк, Волинська область, 43025, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3842,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 травня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.