Справа № 440/1012/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1012/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.,

представника відповідача Оніпченко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2019 ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.03.2019 №0-1630.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ДФС у Полтавській області протиправно прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 №0-1630 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем "Транспортний податок з фізичних осіб", в розмірі 25000,00 грн., оскільки середньоринкова вартість зареєстрованого за позивачем транспортного засобу складає менше, ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач 09.04.2019 надав до суду відзив (а.с.37), в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що за результатом отриманої від Головного сервісного центру МВС України інформації про те, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки LAND ROVER, модель DISCOVERY SPORT, об`єм двигуна 1999 куб. см., рік випуску 2018,тип пального - D (дизельне паливо), д.н.з. НОМЕР_1 , було сформоване податкове повідомлення-рішення на сплату транспортного податку на суму 25000,00 грн.

16.04.2019 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.45-48), у якій позивач відхиляє доводи відповідача.

07.05.2019 надійшли пояснення від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (а.с.56-57), в яких зазначено, що автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY SPORT з об`ємом двигуна 2,0 літра, не включено до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році. Розрахована згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля LAND ROVER DISCOVERY SPORT з об`ємом двигуна 2,0 літра, бензин, 2018 року випуску в 2019 році становить 1278843,53 грн (з ПДВ).

Позивач у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.44).

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 на праві власності, з 30.08.2018 року належить транспортний засіб марки LAND ROVER, модель DISCOVERY SPORT, об`єм двигуна 1999 куб. см., рік випуску 2018, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію № СХІ НОМЕР_2 (а.с.25-26).

05.03.2019 ГУ ДФС у Полтавській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 №0-1630, яким визначено суму податкового зобов`язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн (а.с.12).

Не погодившись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Отже, правомірність винесення контролюючим органом вищевказаного податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду цієї адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає про таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Стаття 267 Податкового кодексу України визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1. пункту 267.1. статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

А згідно підпункту 267.2.1. пункту 267.1. статті 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті /п.п. 267.3.1. п. 267.1. ст. 267 ПК України/.

Відповідно до пункту 267.4. статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

В підпункті 267.6.2. пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обумовлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

З наведеного вбачається, що вартість об`єкту оподаткування відповідно підпункту 267.2.1. пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України має перевищувати 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року, тобто перевищувати 1 564 875,00 гривень.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де ОСОБА_2 - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (п. 13 Методики).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (п. 14 Методики).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Між тим, таку інформацію матеріали справи не містять, а тому впевнитись у наявності підстав у податкового органу для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення неможливо.

Таким чином, податковий орган, на який в силу приписів частини другої статті 77 КАС України покладений тягар доказування правомірності своїх рішень, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту відповідності належного позивачу автомобіля вимогам підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України як об`єкту оподаткування транспортним податком.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна інформація, надана Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на вимоги ухвал суду від 26.03.2019 та від 25.04.2019 листом від 06.05.2019 вих.№3805-05/18861-05 (а.с.56).

Відповідно до вказаної інформації автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY SPORT з об`ємом двигуна 2,0 літра, тип палива - бензин, 2018 року випуску не включено до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році.

Як зазначено судом вище, позивач є власником автомобіля з типом пального - дизельне паливо.

Оскільки Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано інформацію щодо автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY SPORT з об`ємом двигуна 2,0 літра, з типом палива - бензин, 2018 року випуску, судом, відповідно до "Методики визначення середьоринкової вартості легкових автомобілів", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 року зі змінами, на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України проведено розрахунок.

Під час розрахунку суд встановив, що до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY SPORT з об`ємом двигуна 2,0 літра, 2018 року випуску, з типом палива - дизельне паливо не включено.

Варто зазначити, що розрахована згідно Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY SPORT з об`ємом двигуна 2,0 літра, з типом палива - бензин, 2018 року випуску становить 1 278 843,53 грн, що є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати (1 564 875,00 грн).

Таким чином, суд доходить висновку, що автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1. пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, суд вважає, що підстав для нарахування транспортного податку на вказаний автомобіль позивача у податкового органу не було.

Оскільки нарахування податкового зобов`язання податковим органом суд вважає необґрунтованими, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 05.03.2019 №0-1630, про визначення суми податкового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб", в розмірі 25000,00 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 05.03.2019 №0-1630 підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (, вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 05 березня 2019 року №0-1630.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 24 травня 2019 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко