Справа № 395/921/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Кропивницький Справа № 395/921/18

провадження № 2-іс/1140/104/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сагуна А.В. розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в частині зменшення розміру пенсії з 01 серпня 2018 року протиправними;

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. на посаді респіраторника, командира відділення, на підприємстві « 51-й воєнізований гірничорятувальний загін, який 03.05.1994 р. перейменований в 11-й гірничорятувальний загін» відповідно до позиції 1010600 а 18029 постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та поновити пільгову пенсію з серпня 2017 року.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказав, що йому була призначена пенсія з 04.04.2014 року, де щомісячний розмір пенсії на 01 липня 2017 року становив 2168,46 гривень, однак з серпня 2017 року відповідачем йому на призначення пенсії до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. На його звернення управлінням Пенсійного фонду було повідомлено, що при призначенні пенсії з 04.04.2014 року йому невірно було зараховано стаж за Списком №1, тобто період стажу з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. Відповідно до документів, які знаходилися у його пенсійній справі, атестація робочого місця за цей період не проводилася. Тому його пенсійну справу приведено у відповідність з 01.08.2017 року і період роботи з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. зараховано звичайним стажем. Позивач, посилаючись на норми чинного законодавства, просить суд визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. на посаді респіраторника, командира відділення, на підприємстві « 51-й воєнізований гірничорятувальний загін, який 03.05.1994 р. перейменований в 11-й гірничорятувальний загін» відповідно до позиції 1010600 а 18029 постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та поновити пільгову пенсію з серпня 2017 року.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що в 2014 році позивач звертався на Комісію з питань підтвердження пільгового стажу роботи за період з 07.02.1985 року по 01.04.1998 року. Комісією частково було підтверджено пільговий стаж з 07.02.1985 року по 22.08.1992 року. Інший стаж підтверджений не був, оскільки позивачем не надано довідки про проведення атестації на вищевказаному підприємстві за період з 22.08.1992 року по 01.04.1998 року. Однак, Головним управлінням при призначені пенсії, стаж роботи з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. ОСОБА_1 , не було враховано рішення Комісії, тому даний стаж зарахований помилково як пільговий. Також відповідач наголошує, що після отримання листа Криворізького центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 30.05.2017 року №8509/06/23 «Про відшкодування пільгових пенсій ДВГРЗ ДСУНС» було здійснено інвентаризацію. За результатами такої інвентаризації пенсійних справ було виявлено, що при призначені пенсії з 04.04.2014 року ОСОБА_1 невірно було зараховано стаж за Списком №1, тобто період стажу з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. Тому пенсійну справу позивача приведено у відповідність з 01.08.2017 року і період роботи з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. зараховано страховим стажем. Відповідач зазначає, що про зазначені зміни позивача повідомлено звичайним листом та в телефонному режимі. Відтак, доводячи правомірність дій, відповідач просив у задоволенні позову відмовити (а.с.50-51).

Позивачем до суду подано відповідь на відзив до позовної заяви відповідно до змісту якої з відзивом відповідача не погоджується та заперечує його повністю (а.с.121). Вказує, що не звертався до Комісії при Головному управлінні із заявою для підтвердження стажу та не підписував її, а винесене рішення Комісії №2 від 24.01.2014 року не отримував (а.с.121).

Ухвалою судді від 21 серпня 2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 395/921/18 та ухвалено, що дана справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с.43).

У зв`язку з подачею відповідачем клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, суд ухвалою від 05 вересня 2018 року рішив подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.106-107).

Також вказаною ухвалою здійснено заміну відповідача Новомиргородського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №13 О. Зарудня на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (106-107).

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року провадження уданій справі №395/921/18 було зупинено до набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №1140/2867/18 (а.с.149).

08 квітня 2019 року, враховуючи те, що обставини, на підставі яких провадження у справі було зупинене відпали, суд ухвалою поновив провадження у даній справі №395/921/18 та призначив судове засідання (а.с.154).

В судове засідання, призначене на 13.05.2019 року для розгляду справи, сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином (а.с.162, 165).

Представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.160).

Позивач, представник позивача в судове засідання повторно не з`явились, клопотань та заяв не подали.

Відповідно до ч.5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Суд прийшов до висновку, що неявка позивача не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду заяви, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу була призначена пенсія з 04.04.2014 року (а.с.10), де щомісячний розмір пенсії становив 2168,46 гривень (а.с.11), однак з серпня 2017 року Новомиргородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області йому на призначення пенсії до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 22.08.1992 року по 31.03.1998 року.

Позивач неодноразово звертався до Новомиргородського відділу обслуговування громадян Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявами про надання інформації щодо причин зменшення його пенсії з серпня 2017 року (а.с.22, 25).

Листами від 17.04.2018 року та 07.05.2018 року Новомиргородський відділ обслуговування громадян Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомив позивача, що при призначенні пенсії з 04.04.2014 року йому невірно було зараховано стаж за Списком №1, тобто період стажу з 22.08.1992 року по 31.03.1998 року. Відповідно до документів, які знаходилися у його пенсійній справі, атестація робочого місця за цей період не проводилася. Тому його пенсійну справу приведено у відповідність з 01.08.2017 року і період роботи з 22.08.1992 року по 31.03.1998 року зараховано звичайним стажем (а.с.23-24, 26-27).

Додатково в листі Новомиргородського відділу обслуговування громадян Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 07.05.2018 року зазначено, що у липні 2017 року при приведенні справ у відповідність, було виявлено, що період роботи з 22.08.1992 р. по 31.03.1998 р. був зарахований як пільговий стаж, що не відповідає дійсності відповідно до рішення Комісії №2 від 24.01.2014 року за результатами вказаної роботи розмір пенсії був змінений (а.с.26-27). Так ,згідно розпорядження №130858 від 19.07.2017 року розмір пенсії позивача з 01.07 .2017 року становить 1933,73 грн., про що головним спеціалістом в телефонному режимі було повідомлено позивача, а на особистому прийомі було надано роз`яснення з якими останній погодився (а.с.26-27).

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, зокрема зі зменшенням його пенсії з серпня 2017 року, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу в п.6 ч.1 ст.92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Так, стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Водночас, в постанові Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 р. «Про затвердження списків виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» зазначається посада - респираторники - позиція 1010600 - 18029 (Список 1, розділ 1, підрозділ 5), 1010600б-23003 Командири відділень, їх заступники (помічники).

До пільгового стажу зараховується робота працівників, які, згідно списку № 1 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад, показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 р., працювали на посаді «Респіраторники» позиція 1010600а-18029, 1010600б-23003 Командири відділень, їх заступники (помічники), Розділу І підрозділу 5 в зазначеному Списку.

Таким чином, судом вбачається, що особи мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, у разі відповідності їх робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також за результатами атестації робочих місць.

Як встановлено судом, рішенням Комісії №2 від 24.01.2014 року про результати розгляду заяви позивача, останньому відмовлено у підтверджені стажу роботи з 22.08.1992 р. по 31.03.1998 р., у зв`язку відсутністю проведення атестації робочих місць 51-го та 11-го воєнізованого гірничорятувального загону (а.с.93).

Відтак, вбачається, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в частині зменшення розміру пенсії з 01 серпня 2018 року, які позивач вважає протиправними та оскаржує до суду, вчиненні на виконання вищевказаного рішення Комісії №2 від 24.01.2014 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправним рішення комісії з питань підтвердження стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 24 січня 2014 року №2 в частині відмови йому в зарахуванні до пільгового стажу роботи по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою КМУ від 11.03.1994 р. №162, періодів роботи з 22.08.1992 р. по 31.03.1998 р.

Ухвалою суду від 05.12.2018 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що до оскарження рішення комісії з питань підтвердження стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 24 січня 2014 року №2 встановлено шестимісячний строк для звернення до суду, а позивач отримував зменшену пенсію, на підставі цього рішення з серпня 2017 року, водночас підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнані судом неповажними.

Вказана вище ухвала набрала законної сили 05.12.2018 року, в апеляційному порядку не оскаржена.

Таким чином, вбачається, що на час звернення до суду з даним адміністративним позовом рішення Комісії №2 від 24.01.2014 року є чинним.

Предметом спору в даній справі є законність та обґрунтованість дій посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2017 року та відповідно зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зарахування до пільгового стажу роботи період роботи з 22.08.1992 р. по 01.04.1998 р. на посаді респіраторника, командира відділення, на підприємстві « 51-й воєнізований гірничорятувальний загін, який 03.05.1994 р. перейменований в 11-й гірничорятувальний загін» відповідно до позиції 1010600 а 18029 постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та поновити пільгову пенсію з серпня 2017 року (з моменту проведення пенсійним органом інвентаризації та припинення виплати пільгової пенсії).

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи предмет спору у даній справі, а також те, що на час звернення до суду з даним адміністративним позовом рішення Комісії №2 від 24.01.2014 року, на підставі якого позивачу зменшено розмір пенсії з 01 серпня 2017 року, є чинним, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун