Справа № 173/998/19
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/998/19
Провадження №2-а/173/20/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

при секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора БПП у м. Кременчук управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенанта поліції Плітки Олексія Станіславовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до інспектора БПП у м. Кременчук управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенанта поліції Плітки О.С., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 20.05.2019 року.

20.05.2019 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати протиправними дії відповідача, що полягають у винесенні постанови серія ЕАВ № 1049664 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП від 07.04.2019 року про накладення на нього штрафу у розмірі 255 грн. визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1049664 про накладення на нього штрафу у розмірі 255 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 07.04.2019 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1049664, згідно якої він притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так в постанові зазначено, що він 07.04.2019 року 08:06:45 год., в м. Кременчук вул. Небесної сотні, 1А керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 чим порушив п.8.4 ПДР порушення вимог заборонних знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначена постанова не відповідає вимога чинного законодавства та фактичним обставинам справи

Так дійсно 07.04.2019 року він рухався автомобілем марки «Рено Трафік» держ.знак НОМЕР_1 по вул. Небесної Сотні в м. Кременчук Полтавської області та заїхав на територію заправочної станції з метою випити кави та придбати певні суміжні речі. На територію автозаправочної станції в`їзд логічно дозволений , тому порушення вимог знаку 3.21 (в`їзд заборонено) не має зв`язку з його відсутністю в цей час до нього підійшов працівник поліції з метою перевірки документів та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на нього за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, другий екземпляр якої ним було отримано під розпис.

Відеозапис даної події не застосовувався, інші письмові документи не складались.

Його пояснення щодо відсутності в його діях порушення вимог знаку 3.21 (в`їзд заборонено) працівник поліції проігнорував, документів, що посвідчують його особу не пред`явив та виніс постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Протокол про притягнення його адміністративної відповідальності не складався, хоч він і заперечував проти вчинення адміністративного правопорушення, що й стало підставою звернення до суду

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву відповідач вважає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з того, що в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував, вказаним вище транспортним засобом та здійснив в`їзд на територію автозаправочної станції. Доводи позивача щодо відсутності в даному місці дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», а відтак дотримання водієм під час руху ПДР України не відповідають дійсності, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Під час патрюлювання ним 07.04.2019 року у м. Кременчуці було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, який під час в`їзду на територію автозаправочної станції порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено». На місці зупинки транспортного засобу він представився та повідомив водія про невиконання вимог вказаного знаку. Під час з`ясування фактичних обставин усні пояснення позивача свідчили про те, що водій в порушення вимог п. 2.3 ПДР не був уважним та під час руху не стежив за дорожньою обстановкою. Пояснення позивача були прийняті до уваги під час винесення оскаржуваної постанови. Надавати письмові пояснення водій відмовився. Оскаржувану постанову було оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи та вручено її копію водію.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 07.04.2019 року ЕАВ № 1049664 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 07.04.2019 року о 08.06.45 год., в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 1А, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимог дорожнього знаку, чим порушив, чим порушив п. 8.4в ПДР порушення вимог заборонних знаків.

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків .

Відповідно до п. 8.4 в. Правил дорожнього руху України визначено групу заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до п. 13. Правил Дорожнього руху - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1, 2 КАС України - Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАСУкраїни -Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 78 КАС України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач вказуючи на неправомірність дій відповідача посилається на те, що на територію автозаправочної станції в`їзд логічно дозволений, тому порушення вимог знаку 3.21 (в`їзд заборонено) немає зв`язку з його відсутністю.

На спростування даного обґрунтування відповідачем надано фотознімки з яких вбачається, що зі сторони розташування кафе на території автозаправочної станції встановлений знак НОМЕР_2 (в`їзд заборонено), який відповідає вимогам Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги. Правила застосування»

Факт перебування позивача на території автозаправочної станції з метою купівлі необхідних речей в кафе позивачем в поданому ним позові не заперечується.

Доводи позивача, що він заперечував проти правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності. В зв`язку з чим повинен був бути складений протокол про адміністративне правопорушення, не підтверджуються будь-якими доказами

В свою чергу обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.

Крім того, частинами 1, 3 ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього кодексу.

ч. 2. 3. 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції , та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі .

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так як стосовно позивача адміністративне правопорушення оформлене на місці його вчинення, а також, те що розгляд даного адміністративного правопорушення віднесений до компетенції Національної поліції то складання протоколу про адміністративне правопорушення не вимагалось.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року « у справі за конституційним зверненням Уповноваженого верховної ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положень частини першої ст.. 276 Кодексу України про адміністративне правопорушення». Встановлено, що законодавство передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.2.4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної в відповідальності фактично відбувається в скороченому провадженні.

Таким чином порушень при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд не вбачає. Так як доказів того, що позивач заперечував проти притягнення його до адміністративної відповідальності, останнім не надано. Сам розгляд справи здійснювався в місця його виявлення. Позивачу відразу вручена постанова про притягнення його до адміністративної в відповідальності.

Всі інші посилання позивача не є суттєвими та не тягнуть за собою скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так як відповідно до Висновків Верховного суду України, викладених у п. 10 постанови від 17.05.2018 року по справі № 753/4366/17, не спростовує здійснення позивачем адміністративного правопорушення факт ненадання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Такими чином відповідачем надані докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнений до адміністративної відповідальності. Будь-яких порушень відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не вбачається. Тому суд не вбачає підстав ні для визнання дій відповідача протиправними, ні для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він був притягнений до адміністративної відповідальності. А відповідно судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем при притягненні його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та вважає за можливе відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора БПП у м. Кременчук управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенанта поліції Плітки Олексія Станіславовича (юридична адреса: 39600 м. Кременчук вул. 40 років ДАІ, 3 Полтавської області), що полягають у винесенні постанови серії ЕАВ № 1049664 від 07.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП від 07.04.2019 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . ІПН НОМЕР_3 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., про визнання противною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1049664 від 07.04.2019 року та закриття провадження у справі відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомінікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 20.05.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 20.05.2019 року

Оприлюднене 23.05.2019 року

Дата набрання законної сили: 31.05.2019 року