Справа № 235/1722/19
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№2-а/235/33/19
Справа №235/1722/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 травня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області Болдінова К.Ю. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області Болдінова К.Ю. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 02.03.2019 року інспектор патрульної поліції Добропільського ВП ГУ НП в Донецькій області Болдінов К.Ю. виніс постанову ДПО 18№358574 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, нібито не вимкнув сигнал повороту ліворуч, рухаючись по вул.. Алмазна у м. Добропілля. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженому розглядати вказану справу, не дав йому скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема правом на правову допомогу, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП. Просить скасувати постанову ДПО 18№358574 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, просив справу слухати без його участі ( а. с.36).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. ( а. с. 37,39).

Суд розглядає справу у відповідності до ст. 205 КАС України на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02.03.2019 року інспектор патрульної поліції Добропільського ВП ГУ НП в Донецькій області Болдінов К.Ю. виніс постанову ДПО 18№358574 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. ( а. с. 9).

Згідно постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, та здійснюючи маневр, а саме поврот ліворуч, не увімкнув світловий покажчик повороту, та при зупинці на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію відповідно до п. п. 9.9 б та п. 9.2б Правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. ( а. с. 9).

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху України ,затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.п. б) п. 9.9. Правил аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням визнаєтьсяпротиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємства, установм, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В даному випадку об`єктивна сторона полягає в тому, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, та здійснюючи маневр, а саме поворот ліворуч, не увімкнув світловий покажчик повороту, та при зупинці на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію відповідно до п. п. 9.9 б та п. 9.2б Правил дорожнього руху України.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач не оскаржує наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а вказує на порушення відповідачем процедури розгляду справи, передбачений нормами КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя, п`ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопоршуення.

Згідно до ч.3 ст 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 4, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі-Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопоуршення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП.

При цьому, словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення « за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 року № 5рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258,276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу , визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне право рушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне право рушення на місці вчинення право рушення є неправомірним.

Такий висновок НКР ґрунтувався на тому, що положення ст. 258 КУпАП не розповсюджувалися на ст. 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п.2.3 рішення Конституційного Суду України, можна зробити висновок, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257,268,277, 278,279,280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне право рушення виноситься на місці вчинення такого правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, Висновку, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів НЦУ мають право виносити постанови у справах про адміністративні право рушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого право рушення.

При цьому, положення ст.ст. 278,279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне право рушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення право рушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, суд вважає, що розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

Отже, наведене спростовує доводи позивача щодо протиправності розгляду справи про адміністративне право рушення та винесення спірної постанови.

Враховуючи вищезазначене, обставини справи, зокрема той факт, що позивачем не оскаржується постанова в частині встановлення в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, при одержанні постанови зауважень з приводу порушення його прав не висловлював, про що стоїть його підпис, ним оспорюється сам факт порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема складання відповідачем постанови на місці вчинення правопорушення, з приводу чого його доводи спростовуються вищенаведеними нормами права, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247,251 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області Болдінова К.Ю. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: