Справа № 308/5494/19
Суддя: Тхір О. А.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5494/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Тхір О.А.,

секретаря судового засідання Віраг Е.М.

за участю представника позивача Жила Л.А.,

відповідача ОСОБА_1 (MOHAMMAD IQBAL YOUSUFI),

перекладача Сайіді Алі Абдолгосан,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця Ісламської Республіки Афганістан, про примусове видворення іноземця за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця Ісламської Республіки Афганістан, про примусове видворення іноземця за межі території України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 2018 року відповідач з наміром подальшого нелегального виїзду до держав - членів ЄС прибув до України. Державний кордон України перетнув у пункті пропуску «Одеса-авіа» за своїм національним закордонним паспортом № НОМЕР_2 , із вклеєною до нього візою України № Y06468973 (15.11.2018-12.02.2019) зі строком перебування в Україні до 90 діб. 12 лютого 2019 року у відповідача закінчився дозволений йому 90-денний строк перебування в Україні, проте територію України по завершенню цього строку умисно не залишив та в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» продовжував нелегально перебувати в України. Замість вжиття заходів щодо виїзду з України у законний спосіб, відповідач віднайшов можливість незаконно потрапити до Словацької Республіки. Для реалізації свого протиправного наміру він увійшов у контакт з особами, які, за зверненням відповідача, організували його незаконне переправлення через державний кордон з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб, за що відповідач сплатив цим особам відповідну грошову винагороду. 15 травня 2019 року на виконання спільного наміру щодо незаконного перетинання державного кордону України у складі групи громадян Афганістану відповідач попрямував у бік державного кордону між Україною та Словацькою Республікою. Водночас о 02 год 55 хв 15 травня 2019 року вказана група осіб, у т.ч. і відповідач, була виявлена і затримана прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» спільно на напрямку 270 прикордонного знаку в 3000 метрах від лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку. Відповідач зазначеними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та в порядку ст. 263 КУпАП був затриманий на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки підстав для подальшого перебування в Україні відповідач немає, останній знаходиться на території України з порушенням вимог чинного законодавства, самостійно покинути територію України не має можливості, позивач просить примусово видворити відповідача за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач, повідомив через перекладача, що повідомлені в позові обставини не заперечує, дійсно, прибув до України в Одесу легально має паспорт, візу, та мав намір потрапити до Німеччини з України, однак заперечив щодо задоволення позовних вимог, повідомив, що бажає залишитись в Україні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 год 55 хв 15 травня 2019 року група осіб, у т.ч. і відповідач, була виявлена і затримана прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » спільно на напрямку 270 прикордонного знаку в 3000 метрах від лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що документом, що посвідчує особу відповідача є закордонний паспорт Ісламської Республіки Афганістан № НОМЕР_2 .

З пояснень сторін вбачається, що відповідач потрапив на територію України законним шляхом через пункт пропуску «Одеса авіа», проте законність перебування на території України втратив, оскільки закінчився термін дії візи, однак своєчасно територію України не покинув.

Рішенням заступника начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу ОСОБА_3 від 18 травня 2019 року постановлено примусово видворити громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), за межі України.

Судом встановлено, що відповідач коштів для виїзду з території України та родичів на території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За приписами ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Фактичні дані по справі свідчать про те, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик, що останній ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, оскільки в нього відсутні кошти та документи, що дають право на виїзд з України.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або в статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України, судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в цій частині.

Що стосується звернення рішення до негайного виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Аналіз наведеної норми свідчить, що звернення рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі території України є правом суду та вказана норма не передбачає обов`язку звернення його до негайного виконання в разі наявності про це клопотання сторони.

Керуючись ст.ст. 246, 288, 371, КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Примусово видворити громадянина Ісламської Республіки Афганістан Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця Ісламської Республіки Афганістан, за межі території України.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області О.А. Тхір