Справа № 473/653/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 473/653/17

Головуючий в 1 інстанції: Вуїв О.В.

Місце та час укладення судового рішення « 10:55», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 23.08.2018 р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2017р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови №312 від 11.05.2015р. щодо накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500грн., за скоєння правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, а саме за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, щодо об`єктів II категорії складності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при притягненні її до адміністративної відповідальності був грубо порушений порядок проведення перевірки та розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач не є замовником виконання будівельних робіт, оскільки у неї була відсутня потреба в проведенні переобладнання будинку, будівельні роботи були проведені її померлим чоловіком та її сином ОСОБА_2 , якого вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. При цьому, за вказаною адресою переобладнаного будинку вона з 2009 року не проживає, та не має фактичного доступу до свого майна, оскільки її син - ОСОБА_2 , з яким вона не спілкується, не допускає її до двору та будинку.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.08.2018р. позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної власності, що підтверджується свідоцтвом на право власності. /а.с.164-165, 211-212/

Співвласниками даної квартири є ОСОБА_3 - син позивача, та ОСОБА_3 - колишній чоловік, який помер у 2014 році . /а.с.22,163/

Матеріалами справи встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 05.11.2015р. №А-284-22-15, 30.11.2015р. проведено позапланову перевірку додержання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 , Миколаївська область .

Про проведення вищевказаної перевірки, позивача повідомлено листом від 13.11.2015р. №1014-6492-15, який направлено 16.11.2015р. засобами поштового зв`язку, та отримано особисто ОСОБА_1 17.11.2015р. /а.с.217/

За результатами проведеної перевірки, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області складено акт дотримання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.11.2015р., яким встановлено, що в порушення ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 7,9 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовниками виконуються будівельні роботи на об`єкті «Реконструкція квартири за рахунок прибудови та будівництво вигрібної ями» без відповідних документів, що надають право виконувати такі роботи та без затвердженої проектної документації. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на момент підписання матеріалів перевірки присутні не були, примірник акту направлено їм поштою. /а.с.9/

За результатами перевірки був складений протокол про адміністративне правопорушення від 30.11.2015р. та припис №349 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.11.2015р., в якому встановлено термін усунення виявлених недоліків до 30.05.2016р., які були направлені позивачу поштою, але не отриманні нею. /а.с.11-13, 226-227/

11.12.2015р. головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №312, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовник (забудовник) - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»

Замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності (ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт»).

Відповідно до ч.7 ст.96 КУпАП (в редакції Закону від 03 грудня 2015 року, що був чинним на час винесення оскаржуваної постанови) виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об`єктів ІI категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте з 2009 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом від 03.03.2017р. складеним сусідами позивача, довідкою від 20.01.2017р. виданого головою вуличного комітету про те, що ОСОБА_1 зареєстрована, але не проживає 2009 року за адресою: АДРЕСА_1 , та характеристикою від 20.03.2017р. /а.с.23, 40, 48/

При цьому, співвласник квартири, син позивача - ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, а заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 05.11.2015р. №А-284-22-15, 30.11.2015р., на підставі якої 30.11.2015р. було проведено перевірку, стосувалась безпосередньо його, як сусіда заявників, що веде незаконні будівельні роботи. /а.с.210/

Отже, матеріали справи не містять доказів того, що позивач є замовником будівництва, фактичним забудовником або іншим чином приймала участь або надавала згоду на проведення будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт.

Доводи апелянта з приводу того, що доказом вчинення правопорушення позивачем є факт права власності на частину квартири є безпідставним та не заслуговує на увагу.

Так, відповідно до ст.7 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції, чинній на момент виникнення спору) державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання, зокрема, полягає в контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об`єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Разом з тим, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, з аналізу наведених положень вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка, зокрема, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В свою чергу, обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Водночас, п. 20 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 року (далі - Порядок №244) передбачено, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду, з`ясовує чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності; чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи; чи витребувані необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Крім того п. 21 Порядку №244 передбачено, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи акт дотримання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.11.2015р., припис №349 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.11.2015р. та протокол про адміністративне правопорушення від 30.11.2015р. були складені за відсутності ОСОБА_1 та направлені їй поштою 01.12.2015р.

Доказів отримання вищезазначених результатів перевірки, до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення до суду не надано, зокрема матеріалами справи підтверджується, що відправлення з актом, приписом та постановою, повернулось до Управління уже після розгляду справи у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. /а.с.226-227/

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому відповідачем в порушення вимог п. 20 Порядку №244 не було з`ясовано, чи сповіщено ОСОБА_1 , щодо якої складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи, відповідно позбавлено її права на надання пояснень, отримання правової допомоги, надання додаткових доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що у зв`язку із порушенням Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області права позивача бути присутньою при розгляді справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення є такою, що прийнята без з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а відтак підлягає скасуванню.

Дана правова позиція викладена у відповідності до постанови Верховного Суду від 21.03.2019 р. у справі №489/1004/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності спірної постанови у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення містобудівних умов.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому в порядку ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.