Справа № 1540/3289/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3289/18

Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М.

Дата і місце ухвалення: 29.10.2018р., м.Одеса

Дата виготовлення повного тексту: 08.11.2018р

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року по справі за позовом приватного підприємства «АО РАЙЗИНГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року приватне підприємство «АО РАЙЗИНГ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18 травня 2018 року № та №.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 26.11.2018 року Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, неправильне застосування до спірних правовідносин норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки податковій інформації, яка надійшла від контролюючих органів, на обліку в яких перебувають контрагенти позивача ТОВ «Штріхмед», ТОВ «Майдан Центр Інвест», ТОВ «Магнат ПК», ТОВ «Хімпак-Прод», ТОВ «Меркурій Консалт», ТОВ «Гамма ОЙЛ», ТОВ «Емірейд БУД», ТОВ «Тренд Факс», ТОВ «Боудлер», ТОВ «Буд-Гуд», ТОВ «Крок-М», щодо реалізації ними товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відсутності можливості виконання операцій з постачання товарів та надання послуг наявним трудовим ресурсом з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, віддаленості контрагентів один від одного. Вбачається відсутність об`єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платниками податків господарських операцій по ланцюгах постачання.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позову приватного підприємства «АО РАЙЗИНГ».

Приватне підприємство «АО РАЙЗИНГ» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначає, що податковий орган не мав визначених законом підстав для формування висновків про нереальність господарських операцій ПП «АО РАЙЗИНГ» з контрагентами ТОВ «Штріхмед», ТОВ «Майдан Центр Інвест», ТОВ «Магнат ПК», ТОВ «Хімпак-Прод», ТОВ «Меркурій Консалт», ТОВ «Гамма ОЙЛ», ТОВ «Емірейд БУД», ТОВ «Тренд Факс», ТОВ «Боудлер», ТОВ «Буд-Гуд», ТОВ «Крок-М», лише на підставі податкової інформації та аналізу баз даних АІС. При цьому, при проведенні перевірки контролюючим органом не надіслано до податкових органів за місцем розташування контрагентів запитів на проведення зустрічних перевірок щодо підтвердження правовідносин з позивачем.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 18 травня 2018 року: №, яким ПП «АО РАЙЗИНГ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2 221 516 грн. (в т.ч. за основним платежем - 1777213 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 444303 грн.) та №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 1 538 930 грн. (в т.ч. за основним платежем - 1329667 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 209263 грн.).

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі акту №278/15-32-14-15/34738066 від 06.04.2018р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «АО РАЙЗИНГ», , тел. 7185328, E-mail: , податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 31.12.2016», у висновках якого, серед іншого, зафіксовано порушення позивачем:

- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування всього у сумі 2759973 грн. (у т.ч. за: 2015 рік - 1179373 грн., 2016 рік - 1580236 грн.) та заниження податку на прибуток всього у сумі 1329667 грн. (у т.ч. за: 2015 рік - 492617 грн., 2016 рік - 837050 грн.);

- п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ всього у сумі 1807389 грн.

Зокрема, в акті перевірки №278/15-32-14-15/34738066 від 06.04.2018р. податковий орган зазначив, що у перевірений період ПП «АО РАЙЗИНГ» декларувало господарські операції з придбання у ТОВ «Штріхмед», ТОВ «Майдан Центр Інвест», ТОВ «Магнат ПК», ТОВ «Хімпак-Прод», ТОВ «Меркурій Консалт», ТОВ «Гамма ОЙЛ», ТОВ «Емірейд БУД», ТОВ «Тренд Факс», ТОВ «Боудлер», ТОВ «Буд-Гуд», ТОВ «Крок-М» послуг по супроводженню вантажів, які перевозяться залізничним транспортом по території України. Вищенаведені операції відображено підприємством в бухгалтерському обліку наступним чином: Дт 23 - Кт 631, Дт 6441 - Кт 631.

ГУ ДФС в Одеській області отримано узагальнену податкову інформацію: від 03.07.2015р. №19384/7/15-53-22-01 від ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо ТОВ «Магнат ПК», , за звітні періоди декларування ПДВ січень-травень 2015 року; від 14.09.2015р. №27947/7/15-53-22-05-05 від ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо ТОВ «Хімпакпрод», код за , за звітні періоди декларування ПДВ - квітень 2015 року; від 08.10.2015р. №8398/7/26-50-22-06 від ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо ТОВ «Штріхмед», код 39265713, з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період травень - серпень 2015р.; від 28.01.2016р. №65/10-13-22-05/39290802 від ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо ТОВ «Майдан Центр-Інвест», код за , за звітний період декларування ПДВ 2015 рік; від 30.12.2015р. №1110/10-13-22-05/39809010 від ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо ТОВ «Гамма Ойл», , за звітний період декларування ПДВ - за весь період діяльності; від 24.05.2016р. №393/10-13-22-05/39809010 від ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо ТОВ «Гамма Ойл», , за звітний період декларування ПДВ з 01.01.2016р. по 24.05.2016р.; від 11.11.2016р. №202/10-02-14-03/40268749 від Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо ТОВ «ТРЕНД ФАКС», , за звітні періоди декларування ПДВ квітень - вересень 2016 року; від 01.11.2016р. №1160/7/10-02-14-03 від Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, щодо ТОВ «Боудлєр», , щодо не підтвердження проведення фінансово - господарських операцій з усіма контрагентами покупцями та постачальниками за період декларування ПДВ червень - жовтень 2016 року. Згідно вказаної податкової інформації у контрагентів позивача незначна кількість працюючих, при цьому, значний обсяг фактично операцій з придбання та реалізації товару, що передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями. У підприємств - постачальників послуг позивачу відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби. У зв`язку з цим, податковий орган дійшов висновку про відсутність об`єктів оподаткування, так як господарські операції вказаних суб`єктів господарювання із покупцями носили безтоварний характер.

Також, в акті перевірки зазначено, що ГУ ДФС в Одеській області згідно АС «Податковий блок» під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлена з однієї сторони - незначна кількість працюючих та з другої сторони - значний обсяг фактично оформлених ТОВ «Меркурій-Консалт» (код за ), ТОВ «Крок-М» (код за ), ТОВ «Емірейд буд» (код за ), ТОВ «Буд-Гуд» (код за ) операцій з придбання та реалізації товару, що передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (агентів, менеджерів, вантажників, водіїв, бухгалтерів та інших).

Не погоджуючись з обґрунтованістю висновків податкового органу про безтоварний характер господарських операцій, які мали місце між ПП «АО РАЙЗИНГ» і контрагентами-постачальниками послуг ТОВ «Штріхмед», ТОВ «Майдан Центр Інвест», ТОВ «Магнат ПК», ТОВ «Хімпак-Прод», ТОВ «Меркурій Консалт», ТОВ «Гамма ОЙЛ», ТОВ «Емірейд БУД», ТОВ «Тренд Факс», ТОВ «Боудлер», ТОВ «Буд-Гуд», ТОВ «Крок-М», та, як наслідок, із правомірністю податкових повідомлень-рішень від 18 травня 2018 року № та №, ПП «АО РАЙЗИНГ» звернулося з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень позивачем, зафіксованих актом перевірки від №278/15-32-14-15/34738066 від 06.04.2018р., а тому визначення на підставі такого акту підприємству до сплати грошових зобов`язань є неправомірним. Висновок документальної перевірки про безтоварність господарських операцій ПП «АО РАЙЗИНГ» з контрагентами обґрунтований виключно даними додаткового характеру, одержаними з матеріалів, складених іншими податковими органами, хоча висновки про встановлені порушення податкового законодавства не можуть бути обґрунтовані виключно додатковою інформацією, одержаною не з первинних документів суб`єкта господарювання, а з документів за результатами проведення перевірок інших платників податків. Суд зазначив, що матеріали справи містять копії належним чином завірених податкових накладних, виписаних контрагентами позивача - постачальниками послуг на виконання умов вищевказаних договорів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій з виконання робіт (послуг) та дають право на включення податку на додану вартість до складу ціни послуг (робіт) та є необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість. При цьому, судом враховано, що в акті перевірки від №278/15-32-14-15/34738066 від 06.04.2018р. не міститься жодних зауважень до договорів позивача, укладених із контрагентами, до виписаних на їх виконання первинних та інших супутніх ним документів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.ст. 134, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, а сум витрат - до складу валових, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевірений період ПП «АО РАЙЗИНГ», серед іншого, здійснювало діяльність приватних охоронних служб (код КВЕД 80.10) та іншу допоміжну діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29). Позивач має ліцензію серії АД №076411 , видану Міністерством внутрішніх справ України, яка діє з 07.09.2012р., на право надання послуг з охорони.

При здійсненні своєї господарської діяльності ПП «АО РАЙЗИНГ» уклало із підприємствами-замовниками ТОВ «УКРОЙЛПРОДУКТ», ТОВ «АВТО-ПЕТРОЛ», ТОВ «РОМПЕТРОЛ Україна», ПВГП «АВТОТРАНС», ТОВ «ФІНАНСПРОМГАЗ», ПП «ОККО-БІЗНЕС», ДП «УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ», ТОВ «ПЕТРОЛ-ПАРК», ТОВ «НК ІНВЕСТНАФТОПРОДУК», ТОВ «ОФІС БІЗНЕС ГРУП», TOB «ГЛУCKO ЕНЕРДЖІ Україна», АФГ «АГРО», ТОВ «СОЮЗ 2000», ТОВ «ВАК ЛТД», ТОВ «СТРОЙ ЦЕНТР», ТОВ «ВІТАНА-ОІЛ», ТОВ «ПРОТОН ЕНЕРДЖІ Україна», ПП «НП-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ТРАВЕРС ГРУП», ТОВ «ГАЗТРОН ТРЕЙД», ТОВ «СВГ ПЛЮС», ПНВП «ЕЛЕКТРОНМАШСЕРВІС», ТОВ «УТН-ГРУП», ТОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД», ТОВ «КИЇВ НАФТА 2000», ТОВ «ВД ІНТЕР», TOB «ТЕМІРТРАНС ЗАХІД», ПП «ІНТЕКС КОМ», ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ Україна», ТОВ «ПРЕМІУМ-ОІЛ», ТОВ «НАФТАПРОДУКТ», ТОВ «БЕЛОЙЛ СІСТЕМ», ТОВ «АВАНТАЖ 7», ТОВ «НАДЕЖДА ТРЕЙД», ТОВ «ВОСТОК», ТОВ «ІНТЕКС КОМ» договори на охорону та супроводження вантажу, у яких позивач виступав виконавцем послуг. Предметом вказаних договорів є надання виконавцем послуг по охороні та супроводженню світлих нафтопродуктів замовників, які перевозяться залізничним транспортом по території Україні від прикордонних станцій і станцій наливу, його переадресування до станції призначення і підприємств, які здійснюють його відвантаження. При цьому, умовами відповідних договорів передбачено право виконавця, у випадку необхідності, залучати сторонні організації з понесенням повної самостійної відповідальності за їх дії перед замовниками.

Для виконання взятих на себе зобов`язань за вказаними договорами ПП «АО РАЙЗИНГ» (як замовником) укладено договори про надання послуг по супроводженню вантажів, які перевозяться залізничним транспортом на території України, з наступними виконавцями: договір №01/04/15-2 від 01.04.2015 року з ТОВ «Хімкапрод»; договір №01/05-15-1 від 01.05.2015 року з ТОВ «Штріхмед»; договір №02-06/15 від 01.06.2015 року з ТОВ «Майдан Центр Інвест»; договір №3107-2 від 31.07.2015 року з ТОВ «Меркурій консалт»; договір №02/16/3 від 01.02.2016 року з ТОВ «Емірейд буд»; договір №3010/2 від 30.10.2015 року з ТОВ «Гамма Ойл»; договір №11 від 29.04.2016 року ТОВ «Тренд факс»; договір №01/15-1 від 01.01.2015 року з ТОВ «Магнат ПК»; договір №10/16-3 від 30.06.2016 року з ТОВ «Буд-Гуд»; договір №0109/16-3 від 01.09.2016 року з ТОВ «Боудлер», договір №3009/16-2 від 30.09.2016 року з ТОВ «Крок-М».

Предметом даних договорів є надання послуг по супроводженню вантажів, які перевозяться залізничним транспортом по території України. На виконання договорів виконавець зобов`язаний: прийняти вантаж по акту і оформити його для супроводу; забезпечити збереження вантажу на всьому шляху прямування, з моменту прийняття вантажу під супровід до передачі його в пункті призначення вантажоодержувачу (представнику станції); по прибуттю вантажу в пункт призначення, зазначений в документах, здати його за актом прийому-передачі вантажоодержувачу із зазначенням часу і дати здачі вантажу; скласти акт виконаних послуг до 10 числа місяця, наступного за звітним; у разі необхідності, для виконання своїх договірних зобов`язань, залучати сторонні організації за рахунок власних коштів, при цьому всю відповідальність перед замовником несе виконавець особисто.

В підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано копії податкових накладних, рахунків-фактур, актів виконаних робіт від 30.04.2015 року №48, №49 (ТОВ «Хімкапрод»), від 31.05.2015 року №139, №140 (ТОВ «Штріхмед»), від 30.06.2015 року №130, №138 (ТОВ «Майдан Центр Інвест»), від 31.08.2015 року №19, №20, від 31.10.2015 року №23, №22 (ТОВ «Меркурій консалт»), від 31.11.2015 року №113, №114, від 31.12.2015 року №136, №137, від 31.03.2016 року №85, №83, №84, №86, №87, від 30.04.2016 року №120, №116, №115, №114, №121, №119, №118, №117 (ТОВ «Гамма Ойл»), від 01.02.2016 року №35,№34, №32, №33 (ТОВ «Емірейд буд»), від 31.05.2016 року №№29-34, від 30.06.2016 року №№45-51, від 31.07.2016 року №№101-107, від 31.08.2016 року №№139-145 (ТОВ «Тренд факс»), від 31.01.2015 року №№3010-3014, від 28.02.2015 року №№2703-2705, від 31.03.2018 року №3029 (ТОВ «Магнат ПК»), від 31.10.2016 року №62, №63 (ТОВ «Буд-Гуд»), від 30.09.2016 року №№99-106 (ТОВ «Боудлер»), від 31.10.2016 року №№12-16, від 31.12.2016 року №127-131 (ТОВ «Крок-М») з додатками до них. В наданих актах з додатками зазначено, що виконані роботи по супроводу вантажів світлих нафтопродуктів, що перевозяться залізничним транспортом на території України в певній кількості по кожному акту; міститься інформація щодо номеру вагону, в якому перевозилось пальне, вид пального, станція відправлення та станція призначення, дата та вага вантажу.

На підтвердження проведення розрахунків за отримані послуги позивачем надано банківські виписки щодо перерахування коштів контрагентам, підсумкові відомості по рахунку позивача, а також договори про переуступку права вимоги.

Також, ПП «АО РАЙЗИНГ» надано до суду докази використання у власній господарській діяльності придбаних у контрагентів постачальників послуг із супроводження вантажу, а саме: договори на супроводжування вантажу, акти виконаних робіт, акти прийому-передачі вантажу, складені позивачем та контрагентами замовниками охоронних послуг.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами - виконавцями послуг.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного надання послуг.

Варто зазначити, що в акті перевірки №278/15-32-14-15/34738066 від 06.04.2018р. відсутні зауваження контролюючого органу щодо повноти та правильності оформлення первинних документів, наданих позивачем на підтвердження здійснення господарських відносин з ТОВ «Штріхмед», ТОВ «Майдан Центр Інвест», ТОВ «Магнат ПК», ТОВ «Хімпак-Прод», ТОВ «Меркурій Консалт», ТОВ «Гамма ОЙЛ», ТОВ «Емірейд БУД», ТОВ «Тренд Факс», ТОВ «Боудлер», ТОВ «Буд-Гуд», ТОВ «Крок-М». Не посилається на вказані обставини ГУ ДФС в Одеській області і під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Так, з акту перевірки податкового органу вбачається, що фактичною підставою для нарахування товариству податкових зобов`язань за результатом проведених спірних господарських операцій став факт виявлення відсутності певних основних засобів та великої кількості трудових ресурсів у контрагентів позивача.

Однак, колегія суддів вважає, що сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на декларування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Чинним законодавством чітко не регламентована обов`язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В свою чергу, податковий орган не надав пояснення стосовно того, яка кількість працюючих осіб, транспортних засобів тощо достатня для такого виду діяльності, за яким було здійснено господарські операції між позивачем та його контрагентами.

Апеляційний суд, також, зазначає, що порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства та дисципліни складання первинних документів не може слугувати підставою для зменшення добросовісному суб`єкту господарювання суми податкового кредиту з податку на додану вартість. Факт порушення контрагентом може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагента, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ПП «АО РАЙЗИНГ» пояснив, що підприємством було вжито всіх необхідних та залежних від нього заходів стосовно перевірки наявності спеціальної податкової правосуб`єктності його контрагентів, наявності дефектів у їх правовому статусі (відсутність реєстрації як платника податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо) в офіційно оприлюднених даних. Перед укладенням договору з метою запобігання укладенню правочинів з недобросовісними суб`єктами господарювання, ПП «АО РАЙЗИНГ» вчинило дії щодо перевірки наявності спеціальної податкової правосуб`єктності та добросовісності ТОВ «Штріхмед», ТОВ «Майдан Центр Інвест», ТОВ «Магнат ПК», ТОВ «Хімпак-Прод», ТОВ «Меркурій Консалт», ТОВ «Гамма ОЙЛ», ТОВ «Емірейд БУД», ТОВ «Тренд Факс», ТОВ «Боудлер», ТОВ «Буд-Гуд», ТОВ «Крок-М», зокрема: було запитано та отримано від контрагентів документи, які свідчать про наявність їх державної реєстрації та стан юридичної особи-контрагента в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (копія виписки з ЄДРПОУ та копія наказу про призначення директора); наявність державної реєстрації як платника податку на додану вартість (копія витягу з реєстру платників податку на додану вартість). Лише після отримання перелічених документів підприємство уклало договори з контрагентами.

У справі, що розглядається, Головним управлінням ДФС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагенти діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015р. №727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів.

Відповідно до ст.83 ПК України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Як вбачається з акту перевірки №278/15-32-14-15/34738066 від 06.04.2018р., податковий орган безпосередньо не досліджував та не надав оцінки первинним документам, які оформлялись по господарських операціях з поставки позивачем товарів на адресу його контрагентів, а усі висновки акту ґрунтуються на податковій інформації, без встановлення порушень норм податкового законодавства саме ПП «АО РАЙЗИНГ».

Таким чином, висновок документальної перевірки про безтоварність господарських операцій ПП «АО РАЙЗИНГ» з ТОВ «Штріхмед», ТОВ «Майдан Центр Інвест», ТОВ «Магнат ПК», ТОВ «Хімпак-Прод», ТОВ «Меркурій Консалт», ТОВ «Гамма ОЙЛ», ТОВ «Емірейд БУД», ТОВ «Тренд Факс», ТОВ «Боудлер», ТОВ «Буд-Гуд», ТОВ «Крок-М» обґрунтований виключно матеріалами, складеними іншими податковими органами, в той час як згідно Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015р. №727, висновки про встановлені порушення податкового законодавства не можуть бути обґрунтовані виключно додатковою інформацією, одержаною не з первинних документів ПП «АО РАЙЗИНГ».

Суд апеляційний інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкова інформація не може бути єдиним джерелом одержання даних для формування висновків про порушення платником, що перевіряється, вимог податкового законодавства.

Апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Одеським окружним адміністративним судом правильну надано правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 року було задоволено клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено Головному управлінню ДФС в Одеській області сплату судового збору в сумі 84 610,04 (вісімдесят чотири тисячі шістсот десять гривень 04 копійок) грн. за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року - до ухвалення судового рішення по суті справи.

Частиною 2 статті 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на те, що сплату судового збору відстрочено відповідачу до ухвалення судового рішення у справі, та враховуючи, що відповідачем до цього моменту не здійснено сплати відстроченої суми, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача несплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 133, 139, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року - без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) несплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 84 610,04 (вісімдесят чотири тисячі шістсот десять гривень 04 копійок) грн. до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано колегією суддів 24.05.2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук