Справа № 826/5535/15
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5535/15 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариство "Аерофлот - російські авіалінії" в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної авіаційної служби України, в якому просить визнати нечинною та скасувати постанову №3047 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 27 лютого 2015 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що шестимісячний строк для накладення уповноваженим органом з питань цивільної авіації штрафу на позивача за вказане порушення закінчується 27 лютого 2015 року коли і прийнято оскаржувану постанову; позивачем не надано належних доказів наявності дозволу на використання повітряного простору, який видається Украероцентром, РДЦ, а тому висновок відповідача про порушення позивачем правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1635 о 07 годині 35 хвилин 27 липня 2014 року без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України є обґрунтованим.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 19 лютого 2015 року державним інспектором Державіаслужби України Вакуленко Д.В. у присутності уповноважених представників ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації № 3047, яким зафіксовано здійснення Відкритим акціонерним товариством «Аерофлот - російські авіалінії» 27 липня 2014 року о 07 годині 35 хвилин польоту з порушенням порядку використання повітряного простору України пасажирським судном, яке виконувало рейс AFL 1635, незважаючи на заборону використання повітряного простору, чим порушено статтю 30 Повітряного кодексу України та пункти 94, 118 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 401 «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України» (далі по тексту - постанова КМУ від 29 березня 2002 року № 401).

За результатом розгляду протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації № 3047 від 19 лютого 2015 року Головою Державної авіаційної служби України 27 лютого 2015 року прийнято постанову №3047 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, якою на Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» за порушення правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1635 о 07 годині 35 хвилин 27 липня 2014 року без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України, що є порушенням статті 30 Повітряного кодексу України, пунктів 94 та 118 постанови Кабінету міністрів України від 29 березня 2002 року №401 накладено штраф в сумі 136 000,00 грн.

Позивач, вважаючи, що при винесенні даної постанови відповідач грубо порушив його права, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Згідно ч. 2 статті 4 Повітряного кодексу України (надалі - ПК України), державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

В силу п. 26 ч. 1 статті 1 Повітряного кодексу України, використання повітряного простору України - провадження діяльності, пов`язаної з польотами повітряних суден, з переміщенням (перебуванням) матеріальних об`єктів у повітряному просторі України, а також з вибуховими роботами, пусками ракет, усіма видами стрільб, у тому числі з метою здійснення впливу на гідрометеорологічні процеси в атмосфері, що становлять загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Статтею 23 Повітряного кодексу, визначено, що організація використання повітряного простору України це комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов`язаної з використанням повітряного простору України. Положення про використання повітряного простору України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Організація використання повітряного простору України передбачає: 1) визначення структури та класифікації повітряного простору України; 2) планування та координацію діяльності з використання повітряного простору України відповідно до державних пріоритетів; 3) забезпечення дозвільного порядку використання повітряного простору України та/або забезпечення інформацією щодо використання повітряного простору України; 4) організацію повітряного руху, що включає: обслуговування повітряного руху; управління використанням повітряного простору України; організацію потоків повітряного руху; забезпечення контролю за дотриманням порядку та правил використання повітряного простору України у певних районах; обслуговування аеронавігаційною інформацією; аварійне сповіщення; метеорологічне обслуговування; забезпечення зв`язку, навігації, спостереження.

Порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України.

Відповідно до ч. 1 статті 29 Повітряного кодексу України, використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Відповідне Положення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401 (далі - Положення №401).

Вказане Положення №401 визначає порядок організації та використання повітряного простору України (далі по тексту - повітряний простір) юридичними і фізичними особами - користувачами повітряного простору, а також органами, що здійснюють контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору, управління використанням повітряного простору та обслуговування повітряного руху (далі - ОПР). Діяльність державних органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і підпорядкування, пов`язана з використанням повітряного простору, яка може загрожувати безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів, провадиться відповідно до вимог цього Положення в частині, що стосується порядку використання повітряного простору.

Так, порядок подання заявок, видачі дозволів та визначення умов використання повітряного простору врегульовані у розділі IV Положення №401, згідно якого, користувачі повітряного простору, заінтересовані у провадженні діяльності, зазначеної у пункті 3 цього Положення, повинні подати відповідну заявку на використання повітряного простору.

Відповідно до п.57 Положення №401, подання заявок та видача дозволів на використання повітряного простору або анулювання заявок може здійснюватися за допомогою телеграфу, телефону, поштового зв`язку, телефаксу тощо. Користувачі повітряного простору зобов`язані мати прямий зв`язок (телеграф, телефон, телефакс або інші види зв`язку) з органами ОПР та відповідними органами управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Пунктом 58 Положення визначено, що форма розкладів та заявок на польоти цивільних повітряних суден, а також терміни їх подання визначаються Правилами надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України під час виконання міжнародних, внутрішніх та транзитних польотів, що затверджуються Мінінфраструктури та Міноборони.

В силу п.60 Положення №401, розклад регулярних внутрішніх та міжнародних польотів цивільних повітряних суден експлуатантів України та іноземних експлуатантів затверджується Державіаслужбою і надсилається до Украероруху (Украероцентру) та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил не пізніше ніж за 20 діб до введення його в дію.

Відповідно до п. 61 Положення №401, органи управління Повітряних Сил Збройних Сил, Украероцентр здійснюють контроль за виконанням регулярних внутрішніх та міжнародних польотів, а також транзитних регулярних польотів та наданням органами ОПР послуг з обслуговування повітряного руху. З цією метою користувачі повітряного простору подають Украероцентру перелік повторюваних планів польотів не пізніше ніж за 14 діб до початку польоту, а зміни до цього переліку - за 7 діб до введення їх у дію. Украероцентр доводить перелік повторюваних планів польотів до РДЦ та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Згідно п.п. 74, 75 Положення №401,дозвіл на виконання внутрішніх та міжнародних регулярних польотів з посадкою (вильотом) в Україні (з України) видається Державіаслужбою, а дозвіл на використання повітряного простору на підставі відповідної заявки після отримання дозволу на виконання польотів видається: - Украероцентром: на виконання польотів поза межами повітряних трас у повітряному просторі більше ніж у двох районах польотної інформації; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення заборон або обмежень його використання; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання (в межах двох та більше районів польотної інформації); на виконання польотів для проведення пошуково-рятувальних робіт; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання в межах одного району польотної інформації тривалістю понад 2 год.; на виконання польотів повітряними суднами, які не обладнані засобами вторинної радіолокації; на провадження іншої діяльності у повітряному просторі більш як у двох районах польотної інформації; - РДЦ: на виконання польотів поза межами повітряних трас у повітряному просторі одного або двох (суміжних) районів польотної інформації; на провадження діяльності у повітряному просторі, яка потребує встановлення короткочасних обмежень його використання тривалістю не більше ніж 2 год.; на провадження іншої діяльності у повітряному просторі одного або двох (суміжних) районів польотної інформації.

Пунктом 76 Положення № 401 також передбачено, що Украероцентр та РДЦ, отримавши заявку на використання повітряного простору, приймають відповідне рішення, про що інформують заявника. У разі затвердження заявки на використання повітряного простору Украероцентр та РДЦ повідомляють про прийняте рішення органи управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Також, відповідно до п. 2 розділу І Положення №401, дозволом на використання повітряного простору є офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України. Орган об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху - відповідний підрозділ, повноваження і діяльність, якого пов`язані з організацією повітряного руху у повітряному просторі України та у міжнародному повітряному просторі, який перебуває під відповідальністю України.

В силу п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» від 19 липня 1999 року №1281, головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр).

Пунктом 8.1 глави 8 Правил польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 жовтня 2011 року № 478, передбачено, що дозвіл повинен бути отриманий до початку виконання контрольованого польоту або частини польоту, яка виконується як контрольований політ. Такий дозвіл запитується шляхом подання плану польоту до органу диспетчерського обслуговування повітряного руху.

Згідно телеграми Украероцентру №271647, перед початком здійснення польоту рейсом AFL 1635 заявку на використання повітряного простору та план польоту позивачем подано не було, а тому, повітряним судном позивача порушено приписи пп. 1 п. 18 Положення №401 при виконанні рейсу AFL 1635 27 липня 2014 року, оскільки не подано відповідну заявку та отримано відповідного дозволу, що є порушенням порядку використання повітряного простору.

Також слід зазначити, що у період виконання позивачем рейсу AFL 1635 о 07 год. 35 хв. 27 липня 2014 року повітряний простір над півостровом Крим був закритий, що підтверджується відповідним NOTAM.

Пунктом 41 статті 1 Повітряного кодексу України визначено, що заборона використання повітряного простору України - обов`язкове для виконання рішення уповноваженого органу про заборону певним (окремим) користувачам провадити у визначеному районі діяльність, пов`язану з використанням повітряного простору України.

Однак, ВАТ «Аерофлот» о 07 год. 35 хв. 27 липня 2014 року здійснила рейс АFL 1635 до закритого аеродрому «Сімферополь», чим порушила чинні правила та порядок використання повітряного простору України.

Матеріали справи свідчать, що позивачем не було наведено суду першої інстанції та не підтверджено належними доказами існування обставин, за наявності яких можливе виконання ним польотів у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що при виконанні рейсу AFL 1635 о 07 год. 35 хв. 27 липня 2014 року ПАТ «Аерофлот» вчинено порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Крім того, слід зазначити, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року в справі № 826/5598/15 відмовлено у задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними дій відповідача щодо складення протоколів №№3044 - 3050 про правопорушення у галузі цивільної авіації від 19 лютого 2015 року та зобов`язання відповідача скасувати протоколи №№3044 - 3050 про правопорушення у галузі цивільної авіації від 19 лютого 2015 року. Станом на час вирішення даної справи постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року в справі № 826/5598/15 набрала законної сили.

Відповідно до ч.4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, правомірність складання протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації від 19 лютого 2015 року №3047, встановлена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року в справі № 826/5598/15, не потребує доказування при розгляді даної справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилався на те, що оскаржувану постанову відповідачем було прийнято поза межами граничного строку притягнення суб`єкта авіаційної діяльності до відповідальності з часу його виявлення.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду апелянта, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну авіаційну службу України» від 08 жовтня 2014 року №520 уповноваженим органом з питань цивільної авіації є Державна авіаційна служба України.

Державна авіаційна служба України, як уповноважений орган з питань цивільної авіації, під час накладення штрафу за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті керується положеннями Порядку № 637.

Відповідно до п. 3.1. Порядку, Державна авіаційна служба України розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Відповідно до ч. 3 статті 128 Повітряного кодексу України та п. 3.5. Порядку штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

За своєю суттю передбачена статтею 127 Повітряного кодексу України фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України.

Адміністративно-господарська санкція, як захід організаційно-правового або майнового характеру, застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений ст. 250 Господарського кодексу України строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації.

Згідно статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до статті 239 Господарського кодексу України передбачено, що однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб`єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені ст. 250 Господарського кодексу України, відповідно до ч.1 якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Правова позиція щодо застосування статті 250 Господарського кодексу України висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2014 року № 21-126а14.

Так, стаття 128 Повітряного Кодексу України та пункт 3.5. Порядку передбачають, що штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Таким чином, стаття 128 ПК України містить два строкових обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу трьох років з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Відтак, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за порушення норм щодо правил та порядку використання повітряного простору України полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку про те, що при виявленні факту вчинення суб`єктом авіаційної діяльності порушення норм щодо порядку використання повітряного простору України, відповідач, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених статтею 128 Повітряного Кодексу України.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що закінчення будь-якого зі встановлених статтею 128 Повітряного Кодексу України строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Враховуючи те, що застосований згідно з оскаржуваною постановою штраф є адміністративно-господарською санкцією, то він мав би бути застосований у межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, з урахуванням положень статті 128 Повітряного Кодексу України.

Так, відповідно до пункту 121 розділу X Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 401 інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державної авіаційної служби України.

Крім того, згідно п. 122 вищезазначеного Положення розслідування порушень порядку використання повітряного простору проводиться з метою встановлення причин виникнення та вжиття необхідних заходів для запобігання порушенням. Розслідування повинно починатися негайно після того, як стало відомо про факт порушення, та закінчуватися не пізніше ніж у семиденний термін.

Правовий статус телеграм Украероцентру, що передаються за допомогою системи зв`язку АРТМ регулюється Наказом Міністерства транспорту України від 23 вересня 2003 року N 736 «Про затвердження Правил авіаційного електрозв`язку в цивільній авіації України».

Як вбачається з матеріалів справи, телеграма Украероцентру №271647 складена 27 липня 2014 року.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем встановлено факт вчинення правопорушення з боку позивача саме 27 липня 2014 року, у зв`язку з чим початком відліку строку накладення уповноваженим органом з питань цивільної авіації штрафу на позивача є 28 липня 2014 року, а тому шестимісячний строк для накладення штрафу сплив - 28 січня 2015 року.

Аналогічного висновку дійшов і ВАС України, зокрема, в ухвалі від 11 жовтня 2016 року по справі №К/800/20665/16, ухвалі від 14 лютого 2017 року по справі №К/800/22899/16, ухвалі від 19 липня 2017 року по справі №К/800/36451/16 і Верховний суд в постанові від 14 березня 2018 року по справі №826/2911/15, постанові від 19 квітня 2018 року по справі №826/2977/15, постанові від 19 квітня 2018 року по справі №826/2985/15.

Натомість постанова відповідача №3047 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації була прийнята лише 27 лютого 2015 року, тобто поза межами шестимісячного строку з дня виявлення порушення правил.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції проаналізувавши вищезазначені правові положення та обставини справи приходить до висновку, що Державною авіаційною службою України при прийняті оскаржуваної постанови не дотримано правових положень, які встановлені ч. 3 статті 128 ПК України та п. 3.5 Порядку № 637 щодо граничних строків накладення штрафу, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в даному випадку Державною авіаційною службою України, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності постанови №3047 від 27 лютого 2015 року про накладення штрафу на ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» за порушення в галузі цивільної авіації.

Решта доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються рішення суду, не ґрунтуються на законі та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати, ухваливши нове про задоволення позовних вимог

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року - скасувати.

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариство "Аерофлот - російські авіалінії" в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправним та скасування постанови - задовольнити.

Визнати нечинною та скасувати постанову №3047 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 27 лютого 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку