Справа № 128/2579/18
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 травня 2019 року

Київ

справа №128/2579/18

адміністративне провадження №К/9901/12426/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації в частині оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі №128/2579/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання недійсним та протиправним повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів,

УСТАНОВИВ:

24.04.2019 Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 про повернення апеляційної скарги та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації в частині оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 про повернення апеляційної скарги, суд виходить із такого.

З поданих матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2019 відмовлено Управлінню праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху. Надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, для надання документу про сплату судового збору.

Згідно оскаржуваної ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019, що не спростовується доводами касаційної скарги, скаржник у встановлений судом строк виявлені недоліки апеляційної скарги не усунув - не надав суду документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, проте направив до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Та поряд слід врахувати, що вичерпний перелік підстав для звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору регламентований положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Скаржник просив апеляційний суд відстрочити йому сплату судового збору посилаючись на відсутність у нього коштів призначених для сплати судового збору, проте судом зроблено висновок, що зазначені підстави не є належними в розумінні положень статті 8 Закону № 3674-VI.

Частиною п`ятою статті 296 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно частини другої статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Тому, враховуючи те, що відстрочення від сплати судового збору здійснюється судом лише за наявності підстав визначених положеннями статті 8 Закону № 3674-VI, а також те, що скаржником не усунуто у встановлений судом строк виявлені недоліки, апеляційний суд прийняв правильне рішення про повернення апеляційної скарги заявнику.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою в частині оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статті 8 Закону № 3674-VI, статтями 133, 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації в частині оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі №128/2579/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання недійсним та протиправним повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду