Справа № 759/16429/18
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16429/18

пр. № 2-а/759/60/19

22 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Прокопенко Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського рядового 3 батальйону 6 роти поліції УПП у м. Києві Лисака Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка у жовтні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою рядового поліції Лисака В.В. від 06.10.2018 р. її було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КпАП України, а саме: порушення п. 15.9 ПДР України, а саме: здійснення зупинки на проїзній частині у місці де неможливий об`їзд транспортного засобу, що зупинився, тим самим створивши суттєві перешкоди дорожньому руху. Одночасно на позивачку накладено штраф в розмірі 510 грн.

Позивачка вважає, що вказана вище постанова інспектора є протиправною, оскільки вона припаркувала свій автомобіль Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_1 на ділянці проїзної дороги, де відсутні обмежувальні та забороняючі знаки щодо стоянки або зупинки, впевнившись, що припаркований автомобіль не буде перешкодою для інших учасників дорожнього руху, враховуючи ширину дорожнього полотна. Проте, водій тролейбуса, обравши невірний кут повороту, зупинився в притул до її автомобіля, при цьому, в подальшому, коли тролейбус здавши назад проїхав вказану ділянку дороги без перешкод, стало очевидно, що припаркований автомобіль позивачки не заважає руху транспорту та не чинить жодних перешкод. Позивачка вважає, що не вчиняла адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим позивачка просила суд визнати протиправною та скасувати постанову рядового поліції від 06.10.2018 р.

23.10.2018 р. справа передана в порядку автоматизованого розподілу судді.

Ухвалою суду від 23.10.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Проте, ухвалою суду від 09.11.2018 р. розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, в зв`язку з клопотанням відповідача (ас. 13-14).

31.01.2019 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому представник Департаменту патрульної поліції просив у позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані, оскільки позивачка порушила правила зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, що також підтверджується фотознімком здійсненого поліцейським за допомогою спеціального пристрою з функцією фотозйомки (ас. 33-35).

Позивачка до суду не з`явилась її представник подав до суду клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачів до суду не з`явились, які про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши наданий позивачкою диск та відповідачем фотознімки, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 217 КпАП України, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 8 КпАП України, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення винесеної поліцейським Лисак В.В. від 06.10.2018 р., на позивачку ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 510 грн. за порушення вимог ч. 3 ст. 122 КпАП України, а саме: порушення п. 15.9 ПДР України, а саме: здійснення зупинки на проїзній частині у місці де не можливий об`їзд транспортного засобу, що зупинився, тим самим створивши суттєві перешкоди дорожньому руху (ас. 4).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови про адміністративне правопорушення, 06.10.2018 р. водій транспортного засобу автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 - позивач по справі по вул. В.Васильківській (Червоноармійська), 142/2 в м . Києві здійснила зупинку на проїзній частині у місці де неможливий об`їзд транспортного засобу, що зупинився, тим самим створивши суттєві перешкоди дорожньому руху.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона припаркувала автомобіль на ділянці проїзної дороги, де відсутні обмежувальні та забороняючі знаки щодо стоянки або зупинки, впевнившись, що припаркований автомобіль не буде перешкодою для інших учасників дорожнього руху, враховуючи ширину дорожнього полотна, яка дозволяла безперешкодний проізд транспортних засобів будь-яких габаритів.

Згідно пп. ж п. 15.9 ПДР України, зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Судом встановлено, що представником Департаменту патрульної поліції надано фотокартки, з яких вбачається, громадський транспорт, тролейбус при об`їзді припаркованого ліворуч позивачкою автомобіля на ділянці дороги, яка має дві смуги руху в одному напрямку здійснюючи рух, в тому числі повз автомобіля позивачки припаркованого в крайній лівій смузі, отримав перешкоди у проїзді вказаної ділянки дороги.

Проте, судом встановлено, що відповідно до відомостей Київпастранс від 24.10.2018 р. вбачається, що габарити тролейбусів, які рухалися 06.10.2018 р. у період з 13.00 год. по 13.30 год. через зупинку ст.м. «Либідська» є 2,5 метри шириною (ас. 23).

При цьому, як вбачається із наданого позивачкою ОСОБА_1 диску, під час складання поліцейським спірної постанови, останнім були здійсненні заміри від краю припаркованого позивачкою автомобіля до кінця проїжджої частини відтань чого становила понад чотири метри.

Також, судом встановлено, що відповідно до листа КПК "Київавтодор" ширана дороги для проїзду автотрансопртних засобів від вулиці Велика Васильківська до вулиці Антоновича (розворот) навпроти торгівельного центру "Ocean Plaza" коливається наступним чином: заїзд від В.Васильківської - 8,9 м; через 2 метри - 8,6 м; через 2 метри - 9,7 метри (ас. 42).

Згідно пп. д п. 15.9 ПДР України, зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Таким чином, враховуючи габарити тролейбусів, які рухались 06.10.2018 р. (ширина 2.5 метри), відстань від краю припаркованого позивачкою автомобіля до кінця проїжджої частини (понад чотири метри) та положення пп. д п. 15.9 ПДР, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивачки ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого пп. ж п. 15.9. ПДР України порушила правила зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч.3 ст.283 КУпАП).

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, судом встановлено безпідставність притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого пп. ж п. 15.9.ПДР України, при цьому, відповідачами вимоги позову та доводів не спростовано допустимими письмовими доказами.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 33, 217, 245, 252 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 77, 241-246, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського рядового 3 батальйону 6 роти поліції УПП у м. Києві Лисака Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського рядового 3 батальйону 6 роти поліції УПП у м. Києві Лисака Володимира Володимировича Серії ЕАВ № 646376 від 06.10.2018 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя :