Справа № 580/1304/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року справа № 580/1304/19
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представника позивача Середницької-Короп С.Ю. (за ордером),

представника відповідача Давиденка К.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6), в якому просить:

-визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Міністерство оборони України здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи з урахуванням раніше виплачених сум (з 27.09.2018 року, що становить 426031 грн.);

-встановити судовий контроль.

13.05.2019 перейдено до розгляду справи у письмове провадження.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач маючи право на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІI групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, отримав відмову у призначенні та виплаті допомоги. Згідно з доводами позивача, така відмова є протиправною та порушує його право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача у строк подав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності понад визначений законодавством двохрічний термін. Саме тому, відповідачем після вивчення документів позивача було прийнято рішення про відмову у призначенні останньому одноразової грошової допомоги. Вищевказана позиція повністю узгоджується з постановою Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі №750/5074/17.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звільнений з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 33-рс від 18.05.2018 року за п. «б» (стан здоров`я).

Згідно довідки № 349 від 01.10.2018 року, ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в період з 06.04.2015 року по 05.06.2015 року.

04.11.2015, позивачу встановлено 15% втрати працездатності без встановлення інвалідності, внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (довідка серії 10 ААА № 012698).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК № 2 від 28.09.2018 року серії 12ААБ № 128274, 27.09.2018 ОСОБА_1 , під час первинного огляду, встановлено третю групу інвалідності, з причиною інвалідності - травма, пов`язана із захистом Батьківщини.

У відповідності до свідоцтва про хворобу № 179 від 12.03.2018 року, зазначено, що ОСОБА_1 має захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини в наслідок вогнепального осколкового поранення 18.05.2015.

Крім того, згідно довідки в/ч НОМЕР_2 від 22.06.2015 № 122, ОСОБА_1 18.05.2015 одержав вогнепальні сліпі осколкові поранення м`яких тканин лівого плеча, грудної клітки, лівої сідниці та наскрізне поранення лівої кисті з відкритим переломом.

На звернення із заявою на отримання одноразової грошової допомоги пунктом 37 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 25.01.2019 №6, ОСОБА_1 за результатами розгляду поданих документів відмовлено у наданні одноразової грошової допомоги. Рішення обґрунтовано тим, що групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності. Допомога у зв`язку з встановленням 15% втрати працездатності виплачена в сумі 14 469,00 гривень.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-XII (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно ч. 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII встановлено, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції, що діяла на час звернення позивача за отриманням допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

При цьому, пунктом 3 Порядку №975 установлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 8 Порядку № 975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Отже, вищевказаними нормами Закону № 2011 -XII та Порядку № 975 визначено, що у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Так, позивач, отримав одноразову грошовому допомогу у зв`язку з встановленням 04.11.2015 - 15% втрати працездатності у розмірі 14469,00 грн, але третю групу інвалідності йому первинно встановлено з 27.09.2018 року, тому у нього виникає право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі визначеним законодавством, оскільки зміна групи інвалідності не відбулася, дворічний термін до позивача не застосовується.

Суд зазначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги.

Вищевказана позиція повністю узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 26.06.2018 по справі №750/5074/17.

Таким чином, дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 є протиправними.

Також, ч. 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на обставини справи, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне скасувати пункт 37 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 25.01.2019 № 6, яким ОСОБА_1 за результатами розгляду поданих документів відмовлено у наданні одноразової грошової допомоги.

При цьому, здійснення виплати та визначення суми, відноситься до повноважень відповідача, суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд звертає увагу, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у виплаті одноразової допомоги з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Крім того, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення в порядку ст. 382 КАС України, оскільки доказів невиконання рішення суду позивачем не подано.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають до відшкодування, внаслід звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Скасувати пункт 37 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 25.01.2019 № 6.

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), згідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар