Справа № 160/2344/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12 квітня 2019 року Справа № 160/2344/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2019р. у справі № 160/2344/19 провадження було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому проваджені.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є пенсіонером Міністерства оборони України з листопада 2004 року, підполковник у відставці, та знаходиться на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років.
У зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, що діяла до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р.), на підставі отриманої від Дніпропетровського ОВК (на теперішній час Дніпропетровський обласного центру комплектування та соціальної підтримки ) довідки про склад грошового забезпечення Позивача, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було здійснено перерахунок пенсії, яка була нарахована та виплачувалась, до 01.03.2019 року, з включенням до основного розміру пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
21.02.2018 р. Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова КМУ № 103. Як, наслідок, на підстав вимог Постанови №103 Дніпропетровського обласного центру комплектування та соціальної підтримки до довідки про склад грошового забезпечення для обчислення пенсії не були включені раніше сплачувані до перерахунку пенсій (до 01.03.2018), щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які входили до складу грошового забезпечення, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%), надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної теємниці (15%), премія (35%), у зв`язку з чим, Відповідачем-2 не були враховані при здійснені перерахунку щомісячні додаткові види грошового забезпечення.
Позивач вказує, що, на його думку, така довідка про склад грошового забезпечення містить невірний посадовий оклад, а також не містить певних складових грошового забезпечення, що зумовило зменшенню розміру його пенсії. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду
04.04.2019 року від Дніпропетровського обласного центру комплектування та соціальної підтримки подано до суду видив, в якому останній просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на Постанову КМУ № 103 якою визначено складові грошового забезпечення які враховуються при обчисленні та перерахунку пенсії. Так при обчислені береться розмір окладу за посадою, військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років. Отже, право Позивача на отримання пенсії не порушено.
Згідно вищезазначеного відповідач-1 просив в позову відмовити.
26.03.2019 року відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-2 просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що відповідно до п.9 Порядку №45 Головне управління має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, головне управління не має. Таким, чином Головне управління не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, відповідальність за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії покладається на установу, якою видавалась довідка.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 25.11.2014 року у справі №21-322а14 (№ рішення в ЄДРСР 42010782), де ВСУ вказав, що «за змістом положень пункту 24 Порядку органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, і здійснювати її нарахування на підставі наданих їм іншим органам довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення , зазначених у таких довідках »
Судом встановлено, що пенсія ОСОБА_1 за вислугу років призначена з урахуванням даних про грошове забезпечення, які зазначені у грошовому атестаті серія ЗС №338796 , виданого командиром частини НОМЕР_1 .
Так, згідно грошового атестату серія ЗС №338796, ОСОБА_1 звільнений з посади підполковника 30.11.2004 року.
Судом встановлено, що з моменту призначення пенсії ОСОБА_1 йому здійснювався перерахунок пенсії, у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення у відповідності до Постанови КМУ №103.
Листом від 26.02.2018 року позивачу надано відповідь, згідно якої повідомлено про проведення перерахунку пенсії відповідно 24.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка є підставою для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІ (нова назва Закону від 09.04.1992 року № 2262-ХІ).
Судом встановлено, що в матеріалах пенсійної справи міститься перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, згідно якого: посадовий оклад 5360,00 грн., оклад за військове звання 1410,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% 3385,00 грн.
Згідно матеріалів справи, Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки підготовлено довідку про грошове забезпечення з 01.03.2018 року, згідно якого посадовий оклад 5360,00 грн., оклад за військове звання 1410,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% 3385,00 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставив, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Даний Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
У відповідності до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина 4 статті 63 Закону № 2262-XII).
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення особи, яка одержує пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року встановлений порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45), пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 року, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Отже, інформацію до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо конкретних розмірів складу грошового забезпечення, з якого повинно бути перерахована пенсія, та відповідну довідку повинен у даному випадку надавати той орган, з якого позивача було звільнено (після відповідного реагування Пенсійним фондом України на повідомлення про наявність підстав для перерахунку пенсії особам із числа колишніх працівників), якщо інше не передбачено цим Порядком.
Разом з цим, абзацом 9 пункту 3 Порядку № 45 передбачено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд вказує, що визначальним критерієм для визначення спору у сфері публічно-правових відносин є встановлення того факту чи здійснював та/або має здійснювати відповідний суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача, публічно-владні управлінські функції.
Таким чином, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки не було допущено протиправної бездіяльності, а відповідно Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не порушив і не міг порушити прав чи законних інтересів позивача, то суд доходить обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Водночас, суд зазначає, що відповідачем-2 - Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області були здійсненні перерахунки на підставі відомостей наданих відповідачем-1- Дніпропетровським обласним центром комплектування та соціальної підтримки, оскільки визначати розмір грошового забезпечення самостійній чинним законодавством не передбачено.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано жодних доказів порушення Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки прав та законних інтересів ОСОБА_1 , а отже у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Керуючись ст.ст.242-244,246,250,254,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова