Справа № 826/8582/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8582/17 Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальній сумі 51 119 грн. 06 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 29.11.2016 р. по 30.11.2016 р. посадовцями Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати позивачем податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт №11103/26-52-13-06/ від 30.11.2016 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги, зокрема пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14, абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України внаслідок чого платником податків не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб за 2014 рік в сумі 40895,25 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано тим, що відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб за формою №1-ДФ «Про суми виплачених доходів і утриманих з них податків фізичних осіб» в періоді, що перевірявся ОСОБА_2 отримав дохід за ознакою « 126» - «дохід, отриманий платником податку як додаткове благо» в ІІІ кв.2014 р. дохід склав - 241993,21 грн. Згідно наданих документів ПАТ «УкрСиббанк», а саме, листа від 12.10.2015 року за №11-51/32515/8 загальна сума прощення (анулювання) боргу за Договором становить - 241993,21 грн.

Фізичній особі ОСОБА_1 було направлено повідомлення про запрошення №4907/6/26-52-17-04-29 від 03.09.2015р., щодо подання декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік. Станом на 30.11.2016р. ФО ОСОБА_1 не з`явився до податкової інспекції, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014р не подав та податок з доходів фізичних осіб за 2014 рік не сплатив.

На підставі названого акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 51 119 грн. 06 коп., з яких 40 895,25 грн. сума податкового зобов`язання, та 10 223,81 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Пунктом 164.1 ст.164 ПК України установлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Проте, відповідачем на час розгляду справи не було надано жодних доказів того, що анульована позивачу сума боргу є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням та є доходом такого платника. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ПАТ «УкрСиббанк» належним чином повідомило позивача - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та про включення суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку.

За таких обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та наявності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

14 травня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження у зв`язку зі смертю позивача на підставі п. 5 частини 1 ст. 238 КАС України.

Згідно п. 5 частини 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Водночас статтею 319 КАС України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Отже, смерть фізичної особи - сторони у спорі є підставою для закриття провадження у справі в суді першої інстанції та в апеляційній інстанції лише у випадку, якщо судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть позивача після ухвалення такого рішення не є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 315, 316, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 21 травня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Ю.А.Ісаєнко

суддя В.П.Мельничук