Справа № 580/1124/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року справа № 580/1124/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не нарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за № , № від 02.10.2018, винесені ГУ ДФС у Черкаській області.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона зареєстрована в установленому законом порядку як фізична особа - підприємець, є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність відповідно до визначених видів діяльності. З 23.06.2009 по 31.12.2015 вона є платником єдиного соціального внеску за ставкою 36,6%, а з 01.01.2016 - за ставкою 22%. Вона своєчасно та у визначених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI розмірах здійснювала сплату єдиного соціального внеску до державного бюджету, що підтверджується відповідними квитанціями. 26 жовтня 2018 року вона отримала оскаржувані рішення, згідно яких за період з 11.02.2014 по 14.09.2018 їй нараховано штраф та пеню у загальній сумі 3 806 грн 70 коп за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зазначає, що 11.01.2019 вона зробила витяг із свого електронного кабінету платника податків щодо розрахунків по податку, згідно якого за рахунком № 2319 (єдиний внесок, зазначений в абз. 3 ч. 11 ст. 8 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI ) рахується переплата у розмірі 2 983 грн. 37 коп., а за рахунком НОМЕР_2 (єдиний внесок, зазначений в абз. 1 ч.11 ст. 8 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI) рахується недоїмка у розмірі 2 573 грн 86 коп. Із відповіді ГУ ДФС у Черкаській області на заперечення та скаргу на оскаржувані рішення вона дізналася, що з січня 2016 року по вересень 2016 року єдиний соціальний внесок сплачувався нею до державного бюджету на рахунок, що було змінено, що призвело до утворення боргу по даному платежу. Зазначає, що вона зверталася до відповідача із заявою про зарахування переплати по платежу 00 з рахунку № НОМЕР_3 на платіж 00 на рахунок НОМЕР_5, але відповіді не отримала. Вважає оскаржувані рішення протиправними та просить їх скасувати.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем належним чином не виконувались норми ст. 9 Закону № 2464-VI від 08.07.2010, а саме єдиний внесок за період із січня по вересень 2016 року сплачений на рахунок добровільної участі (по коду 71050000), а не на рахунок єдиного соціального внеску з фізичних осіб-підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування (по коду 71040000), що призвело до утворення боргу по даному платежу. Вважає оскаржувані рішення правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачка з 23.06.2009 і по даний час є фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку у Маньківській ДПІ (Маньківський район) Уманського управління ГУ ДФС у Черкаській області, як платник податків, застосовує спрощену систему оподаткування.

До 31.12.2015 із позивачкою, як фізичною особою-підприємцем, було укладено договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (розмір єдиного внеску складав 36,6% від самостійно визначеної платником суми, на яку нараховувався єдиний внесок та сплачувався за кодом бюджетної класифікації 71050000).

Із 01.01.2016 позивачка є платником єдиного внеску у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.10 №2464-VI (далі - Закон №2464) бази нарахування єдиного внеску (за кодом бюджетної класифікації 71040000).

Позивачем самостійно обчислено та сплачено суму єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у період із січня 2016 року по - жовтень 2018 року, а саме: 13.01.2016 квитанція № 217 у сумі 504,35 грн.; 08.02.2016 квитанція № 22 у сумі 303,16 грн.; 09.03.2016 квитанція № 169 у сумі 101,97 грн.; 12.04.2016 квитанція № 36 у сумі 303,16 грн; 04.05.2016 квитанція № 128 у сумі 319,00 грн.; 06.06.2016 квитанція № 65 у сумі 319,00 грн.; 04.07.2016 квитанція №124 у сумі 319,00 грн; 16.08.16 квитанція №65 у сумі 319 грн.; 07.09.2016 квитанція № 70 у сумі 319 грн.; 05.10.2016 квитанція № 117 у сумі 319 грн.; 04.11.2016 квитанція № 88 у сумі 319 грн; 12.12.2016 квитанція № 28 у сумі 352,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем здійснювалась сплата єдиного соціального внеску за період із січня 2016 року по вересень 2016 року на рахунок за кодом класифікації доходів бюджету 71050000 замість рахунку за кодом класифікації доходів бюджету 71040000.

02.10.2018 відповідачем прийнято рішення № 138901309, згідно якого до позивача застосовано штраф у розмірі 89 грн. 16 коп. та пеню у розмірі 154 грн. 91 коп., а всього 244 грн. 07 коп., за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.02.2014 до 25.04.2014.

Цього ж дня відповідачем прийнято рішення № про застосування відносно позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 10.02.2017 до 05.09.2018, згідно якого нараховано штраф у розмірі 2 822 грн. 46 коп. та пеню у розмірі 740 грн. 17 коп., а всього 3 562 грн. 63 коп.

Враховуючи предмет розгляду даної справи, надаючи оцінку доводам сторін в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд виходить із наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.10 №2464-VI (далі - Закон №2464).

Відповідно до статті 1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464, із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII від 24.12.2015, що набрали чинності з 01.01.2016 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Отже, з 01.01.2016 позивачка є платником єдиного внеску.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 та частиною 5 статті 8 Закону №2464-VI від 08.07.10 визначено, що з 01.01.2016 єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, становить у розмірі 22 відсотки. Єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Положеннями пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 5 статті 9 Закону України № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Отже, вказана норма Закону України № 2464 містить припис про сплату єдиного внеску не інакше як на рахунок органу доходів і зборів, відкритий для його зарахування.

Згідно із ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Частиною 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» 05.04.2001р. N 2346-III визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як встановлено судом із матеріалів справи, позивачем сплачувався єдиний соціальний внесок з 01.01.2016 по 30.09.2016, тобто за перший, другий та третій квартал 2016 року, своєчасно та у повному обсязі, про що свідчать відповідні квитанції за вказаний період. Але, вказані кошти помилково сплачені на рахунок ГУ ДФС добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (по коду 71050000), замість вірного рахунку. При цьому, відповідач не заперечує того, що рахунок, на який були сплачені позивачем вказані кошти, є також рахунком ГУ ДФС.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що помилкове зазначення позивачем неправильного рахунку отримувача коштів - податкового органу не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк та не спричинило настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки, відкриті на ім`я ДФС в казначействі.

Суд при прийнятті рішення врахував правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №816/591/16, від 21.02.2018 у справі №813/1008/16, від 24.10.2018 у справі №760/6097/16-а (2а/760/590/16), від 14.11.2018 у справі №805/3665/16-а, відповідно до якої здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України.

Враховуючи викладене та те, що позивачкою виконано зобов`язання зі сплати єдиного внеску у встановлені Законом України № 2464 строки та розмірі, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до позивачки штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 10.02.2017 до 05.09.2018, а тому рішення відповідача № від 02.10.2018 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 138901309 від 02.10.2018, згідно якого до позивачки застосовано штраф у розмірі 89 грн. 16 коп. та пеню у розмірі 154 грн. 91 коп., а всього 244 грн. 07 коп., за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.02.2014 до 25.04.2014, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464 у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частинами 2 та 3 статті 25 Закону №2464 було визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно ч. 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Суд врахував, що позивачем не надано доказів про сплату у встановлений законом строк або вжиття нею заходів для своєчасної сплати єдиного соціального внеску за договором про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період із 11.02.2014 до 25.04.2014.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення № 138901309 від 02.10.2018, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, Законом України № 2464, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 02 жовтня 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.А. Гайдаш