Справа № 640/4058/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 травня 2019 року м. Київ № 640/4058/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Маруліної Л.О., розглянувши клопотання представника Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про розгляд справи у відкритому судовому засіданні та про виклик свідків в судове засідання в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДПРОМ"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2018
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕДПРОМ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення - рішення від 04.06.2018 року податкові повідомлення - рішення 20.12.2018 року №2, № 2 та № 2 винесені Головним управлінням ДФС у місті Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.04.2019 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) представником Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві подано пояснення по справі, у прохальній частині яких представник позивача просить, призначити подальший розгляд адміністративної справи № 640/4058/19 у відкритому судовому засіданні та викликати в судове засідання у справі № 640/4058/19 у якості свідка гр. ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) директор ТОВ «ЮНІВЕСТ-ШВЕСТ» (код 40821979) у перевіряємий період, домашня адреса: АДРЕСА_1 , з метою надання пояснень відносно здійснення підприємством ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ» (код 40821979) фінансово-господарської діяльності.

Щодо клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд наголошує, що пунктом 4 частини дев`ятої статті 171 КАС України встановлено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються КАС України (частина п`ята статті 12 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Водночас, частиною четвертою статті 257 КАС України, а також частиною четвертою статті 12 КАС України вказано перелік категорій справ, які за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті, а саме справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеп v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Так, дослідивши подане клопотання, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, з урахуванням статті 257 КАС України, для повного та всебічного встановлення обставин справи суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні та дійшов висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про виклик в якості свідка гр. ОСОБА_1 (директора ТОВ "Юнівест-Інвест" (контрагент позивача)), суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення, винесене за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Сієна Груп Логістік", ТОВ "Калабрія Плюс", за вересень, жовтень 2016, ТОВ "Юнівест-Інвест" за листопад 2016 року, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємства за 2016 рік.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (із змінами і доповненнями) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Отже, враховуючи правову природу фактичної перевірки, слід дійти висновку, що належними доказами у цій справі є документи - письмові докази.

Відповідачем не доведено необхідності допиту свідка у межах розгляду цієї справі.

З огляду на незначну складність справи та враховуючи, що необхідності проведення судового засідання судом не встановлено, суд дійшов висновку, що письмових доказів, що містяться у матеріалах справи, достатньо для розгляду справи та її вирішення без виклику свідка та про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідка.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у задоволенні клопотання про розгляд адміністративної справи №640/4058/19 у відкритому судовому засіданні та виклику в судове засідання в якості свідка гр. ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна