Справа № 520/4497/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 травня 2019 р. Справа № 520/4497/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26, ) про визнання бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі за текстом - Відповідач), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні №58468032 за виконавчим листом № 520/9088/18, виданим 08.02.2019 року Харківським окружним адміністративним судом;

- зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити заходів відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 58468032 за виконавчим листом №520/9088/18, виданим 02.02.2019 року Харківським окружним адміністративним судом, щодо забезпечення виконання Рішення Харківського окружною адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 520/9088/18 в частині донарахування і невиплати Ізюмським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області суми індексованого доходу відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі № 820/3317/18.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 25.02.2019 відкрито виконавче провадження № 58468032 за виконавчим листом № 520/9088/18, виданим 08 лютого 2019 року Харківським окружним адміністративним судом. Однак на час подачі даного позову рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по справі №520/9088/18 залишається не виконаним, а державним виконавцем не вжито передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішення суду, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі не вчинено виконавчі дії, що обумовило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Окрім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року витребувано від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 58468032.

В подальшому, у зв`язку із неприбуттям учасників справи та не наданням Відповідачем витребувані судом документи встановлені в ухвалі суду від 11.05.2019 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року відкладено розгляд справи та повторно витребувано у Відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 58468032.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 17.05.2019 року від представника Відповідача надійшов письмовий відзив на позов з доданими до неї документами, в якому Відповідач проти позову заперечував, також представник відповідача зазначив, що відсутня протиправна бездіяльність державного виконавця в даному випадку, оскільки останнім здійсненні та здійснюються всі належні заходи щодо примусового виконання рішення суду. Також, зазначив, що управлінням проводиться перевірка повноти виконання боржником рішення суду та необхідність застосування заходів примусового виконання рішення у відповідності до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не приймалось.

В судове засідання призначене 20.05.2019 року позивач та представник відповідача не з`явились про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи, до канцелярії суду представником відповідача подано заяву, в якій останній просив суд розгляд справи, який призначений на 20.05.2019 року провести без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Як передбачено приписами ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Під час судового розгляду судом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по справі № 520/9088/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі.

Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області Ізюмське ОУПФ України в Харківській області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суми індексованого доходу відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі №2002/2-а-220/11 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі № 820/3317/18.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 року апеляційну скаргу Ізюмського ОУПФ України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/9088/18 від 26.11.2018 року повернуто скаржнику.

Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі "Документообіг адміністративних судів" Харківського окружного адміністративного суду, вбачається, що рішення від 26.11.2018 року по справі № 520/9088/18 - 17.01.2019 року набрало законної сили та 08.02.2019 року засобами поштового зв`язку надіслано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обставини встановлені в рамках розгляду справи № 520/9088/18 не підлягає доказуванню в ході розгляду адміністративної справи № 520/4497/19.

18.02.2019 року позивач звернувся до Відповідача із відповідною заявою, в якому просив останнього відкрити виконавче провадження за виконавчим листом виданим Харківським окружним адміністративним судом № 520/9088/18 від 08.02.2019 року.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Пікулою В.Ю., від 25.02.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 58468032, на підставі виконавчого листа № 520/9088/18, згідно якої боржником є Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі за текстом - боржник). У вказаній постанові мається вимога до боржника виконати рішення суду протягом 10 (десяти) робочих днів.

Згідна листа від 25.02.2019 року за № 1563 Відповідач направив боржнику та стягувачу відповідно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про відкриття виконавчого провадження" від 25.02.2019 року, винесену при примусовому виконанні, виконавчий лист № 520/9088/18 від 08.02.2019 року, який видано Харківським окружним адміністративним судом.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2019 року отримана управлінням Пенсійного фонду - 19.03.2019 року.

Судом встановлено, що листом від 26.03.2019 року № 3954/14-11 боржник повідомив стягувача (позивача) про те, що останньому на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по справі № 520/9088/18 нараховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати за період з 01.11.2018 року по 31.03.2018 року в розмірі 3023,88 грн. Також у вказаному листі зазначено, що виплата буде проведена в ближчий період.

У зв`язку з невиконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по справі № 520/9088/18 постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Пікулою В.Ю., від 24.04.2019 року по виконавчому провадженню № 58468032 накладено штраф на боржника, Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області у розмірі 5100.00 грн., за невиконання рішення суду в повному обсязі. У вказаній постанові мається вимога зобов`язального характеру до боржника виконати рішення суду протягом 10 (десяти) робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Копію постанови направлено боржнику.

Згідна листа від 24.04.2019 року за № 3518 Відповідач направив боржнику та стягувачу відповідно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про накладення штрафу від 24.04.2019 року, винесену при примусовому виконанні, виконавчий лист № 520/9088/18 від 08.02.2019 року, який видано Харківським окружним адміністративним судом.

В подальшому, відповідачем на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця від 15.05.2019 року ВП №58468032/В-10, в якому мається вимога до боржника у термін до 23.05.2019 року повідомити про виконання рішення суду та надати державному виконавцю письмові докази виконання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України зазначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (надалі-Закон № 1404-VIII).

Згідно ст.1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов`язок по примусовому виконанню рішень.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. (ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону № 1404).

Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен був встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст. 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що у зв`язку з невиконання рішення суду в повному обсязі Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по справі № 520/9088/18 постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Пікулою В.Ю., від 24.04.2019 року по виконавчому провадженню №58468032 накладено штраф на боржника, Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області у розмірі 5100.00 грн., а також в подальшому, головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Мельник Т.О., на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця від 15.05.2019 року ВП №58468032/В-10, в якому мається вимога до боржника у термін до 23.05.2019 року повідомити про виконання рішення суду та надати державному виконавцю письмові докази виконання.

За вказаних обставин, суд вважає, що Відповідачем вжиті та вживаються заходи щодо примусового виконання судового рішення, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на зазначене, в задоволенні позовної вимоги про визнання бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні № 58468030 за виконавчим листом №520/9088/18, виданим 08.02.2019 року Харківським окружним адміністративним судом належить відмовити.

Також, позовна вимога позивача про зобов`язання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити заходів відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 58468030 за виконавчим листом №520/9088/18, виданим 02.02.2019 року Харківським окружним адміністративним судом, щодо забезпечення виконання Рішення Харківського окружною адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 520/9088/18 в частині донарахування і невиплати Ізюмським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області суми індексованого доходу відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 25 березня 2011 року у справі № 2002/2-а-220/11 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі № 820/3317/18, не підлягає задоволенню з огляду на те, що дана вимога є похідною від першої позовної вимоги про визнання бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не було допущено протиправної бездіяльності в ході виконавчого провадження ВП № 58468032, а судом встановлено, що відповідач діяв з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та вимог законодавства України, через що наявні підстави для відмови в задоволенні позову.

Відносно клопотання позивача про зобов`язання відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки під час розгляду даної справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача заявленого відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26, ) про визнання бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 20 травня 2019 року.

Суддя Супрун Ю.О.