Справа № 580/1220/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року справа № 580/1220/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту захисту економіки Національної поліції України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не проведення зарахування старшому оперуповноваженому управління захисту економіки в Черкаській області департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1 до вислуги років в поліції, наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років з 23.07.2003 по 31.03.2008 в кримінально - виконавчій службі України;

- зобов`язати департамент захисту економіки Національної поліції України зарахувати старшому оперуповноваженому управління захисту економіки в Черкаській області департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1 до вислуги років в поліції, наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років із 23.07.2003 по 31.03.2008 в кримінально-виконавчій службі України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що період проходження служби в з 23.07.2003 по 31.03.2008 в кримінально - виконавчій службі України безпідставно не зараховано відповідачем до вислуги років в поліції, оскільки на момент проходження служби вона зараховувалась до вислуги років в органах внутрішніх справ, тому на неї поширюються норми п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

У відзиві на адміністративний позов відповідач проти заявленого адміністративного позову заперечив, оскільки ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, які зараховуються поліцейським до стажу роботи в поліції. Служба у Кримінально-виконавчій службі України у цьому переліку відсутня, тому дії Департаменту щодо неврахування стажу роботи позивача в Кримінально-виконавчій службі України відповідають вимогам закону.

Позивач у своєму позові просить зобов`язати департамент зарахувати до стажу служби в поліції періоди служби у Кримінально-виконавчій службі України з 23.07.2003 по 31.03.2008.

На думку відповідача ця позовна вимога є передчасною, оскільки позивач не оскаржив до суду наказ Департаменту від 20.01.2017 № 16 о/с, який безпосередньо призвів до порушення його прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що з 23.07.2003 по 31.03.2008 ОСОБА_1 проходив службу в Кримінально-виконавчій службі України, а з 07.11.2015 по теперішній час проходить службу в Національній поліції України.

Зокрема, наказом департаменту захисту економіки Національної поліції України від 11.11.2015 №159о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію та призначено старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. Наказом департаменту від 01.03.2017 №77о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено з посади старшого оперуповноваженого та призначено старшим оперуповноваженим відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Черкаській області.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 59 Закону України «Про національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами ст. 78 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Так, ч. ч. 2, 4 цієї статті визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, відповідно до пункту 1 якого особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, до вислуги років, середі іншого, зараховуються: час перебування на посадах службовців у виправно-трудових, установах, слідчих Ізоляторах, лікувально- трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби.

В свою чергу, згідно із приписами ч. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (в редакції чинній на момент, служби позивача в цій службі) на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширювалась дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію» , а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Суд погоджується з доводами позивача, що під час проходження служби в кримінально-виконавчий службі йому присвоєно спеціальне звання старший лейтенант внутрішньої служби, яке у свою чергу призначалось на підставі Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29.07.1991 №114. Звільнення позивача з кримінально-виконавчої служби також проведено у відповідності до вищезазначеного Положення.

Відтак, служба в кримінально-виконавчої службу здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд також звертає увагу, що згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ»).

Отже, норми закону, який регулює питання пенсійного забезпечення працівників органів внутрішніх справ до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду, що додатково вказує на неправомірність бездіяльності відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року в адміністративній справі №826/14843/18 та від 16 січня 2019 року в адміністративній справі №810/3314/18, які набрали законної сили.

При цьому, суд відхиляє твердження відповідача про неоскарження позивачем наказу від 20.01.2017 № 16 о/с, який безпосередньо призвів до порушення його прав, оскільки позивач має право самостійно обирати спосіб захисту порушеного права, який може забезпечити ефективний спосіб його захисту. Наявність зазначеного наказу не перешкоджає відповідачу виданий новий наказ про зарахування вислуги років із 23.07.2003 по 31.03.2008 в кримінально-виконавчій службі України до вислуги років у поліції.

З огляду на зазначене, для належного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати департамент захисту економіки Національної поліції України зарахувати старшому оперуповноваженому управління захисту економіки в Черкаській області департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1 до вислуги років в поліції, наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років із 23.07.2003 по 31.03.2008 в кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не проведення зарахування старшому оперуповноваженому управління захисту економіки в Черкаській області департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1 до вислуги років в поліції, наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років з 23.07.2003 по 31.03.2008 в кримінально - виконавчій службі України.

Зобов`язати департамент захисту економіки Національної поліції України зарахувати старшому оперуповноваженому управління захисту економіки в Черкаській області департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1 до вислуги років в поліції, наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років із 23.07.2003 по 31.03.2008 в кримінально-виконавчій службі України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко