Справа № 357/14637/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бужак Н.П. та Костюк Л.О..,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Київської області Дорогань Володимира Леонідовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Київської області Дорогань Володимира Леонідовича про скасування постанови, в якому просила:

- скасувати постанову № А-2811/1 від 28.11.2018 року про адміністративне правопорушення, винесену начальником Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань В.Л., відносно позивача, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що із матеріалів справи, у тому числі фото-фіксації та пояснень попередженого про кримінальну відповідальність свідка, ОСОБА_1 здійснювалася експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта будівництва у випадку, коли таке прийняття передбачено законодавством, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП, у зв`язку з чим постанова № А-2811/1 є такою, що винесена контролюючим органом на підставі та в межах норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Корнійчук А.В. 23.10.2013 року, реєстровий №5535, права на який зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 (а.с. 13, 14).

Належна позивачу частина житлового будинку розташована на земельній ділянці, яка також належить Позивачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Корнійчук А.В. 23.10.2013 року, реєстровий №5539, права на яку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03 (а.с. 20, 21).

Також у матеріалах справи наявні технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , виготовлений КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» 14.11.2013 року та технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , виготовлений ФОП ОСОБА_2 27.11.2018 року (111-113, 114-116).

Маючи наміри побудувати прибудову до своєї частини житлового будинку для поліпшення житлових умов, Позивач звернулась до управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради для отримання дозволу на будівництво.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради 04.08.2015 року позивачці видано будівельний паспорт № 54 «під Реконструкцію квартири № 2 з добудовою та надбудовою другого поверху в житловому будинку АДРЕСА_1» (а.с. 6-14, 15-29).

Позивач подала повідомлення про початок виконання будівельних робіт до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, яке було зареєстроване в реєстрі дозвільних документів 06.05.2016 року за № КС 97 (а.с. 121-123).

За зверненням власника сусіднього житлового будинку - ОСОБА_3 від 03.10.2018 року, Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради було призначено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва «житловий будинок», що знаходиться за вищевказаною адресою (а.с. 47-48). При цьому було оформлено відповідне направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 31.10.2018 року, на звороті якого є відмітка позивача про його отримання (а.с. 49).

14.11.2018 року, головним спеціалістом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Юрчиком О.В. в результаті проведеної перевірки було складено акт, припис та протокол, в яких зазначено: «Об`єкт будівництва експлуатується без введення його в експлуатацію», що є порушенням вимог ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 50-59, 60, 61-62).

28.11.2018 року начальником Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань В.Л. було винесено постанову №А-2811/1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.96 КУпАП за експлуатацію об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, якою на Позивача накладено штраф у сумі 4250,00 грн. (а.с. 32-33).

Позивач, вважаючи винесену постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернулась із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, згідно з приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - «Закон» ) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам тощо; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки тощо.

Постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.

У той же час, відповідно до ч.1 ст.39 Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до ч.8 ст.39 Закону експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно з п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, спірна будівля ОСОБА_1 належить, згідно з діючими Державними Будівельними Нормами України - ДБН В.1.2-14-2009 до будівель і споруд класу СС1.

Також, як убачається із матеріалів справи, позивач здійснювала будівництво на підставі будівельного паспорту (а.с. 6-14, 15-29).

Втім, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ОСОБА_1 подала до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю лише 30.11.2018 року, тобто вже після притягнення її до адміністративної відповідальності постановою від 28.11.2018 року, що підтверджується відповідною відміткою на її заяві про реєстрацію декларації та штампом Відділу на самій декларації (а.с. 66, 64-65).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач не погоджується з висновком контролюючого органу та суду першої інстанції, що останньою здійснювалась експлуатація спірної частини будинку (прибудови) по вул..Зелена, проте такі доводи нічим не підтверджені, натомість, відповідно до матеріалів справи, дані доводи повністю спростовані матеріалами фото-фіксації та показаннями свідка.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 311, 316, 321, 322 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Н.П.Бужак

Л.О.Костюк