Справа № 440/1809/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1809/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області, третя особа - Територіальний сервісний центр № 5341 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України про визнання дій протиправними, зобов`язання повернути посвідчення водія,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2019 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області, третя особам - Територіальний сервісний центр № 5341 Регіонального сервісного центу в Полтавській області МВС України про визнання дій відповідача щодо неповернення посвідчення водія протиправними, зобов`язання повернути посвідчення водія.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду стало вилучення інспектором роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області посвідчення водія ОСОБА_1 , пов`язане із притягненням ініціатора звернення до адміністративної відповідальності на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2006 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування питання, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень-орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини другої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З позовної заяви випливає, що позивач оскаржує дії відповідача, вчинені на виконання судового рішення про накладення адміністративного стягнення.

Так, постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2006 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

21 червня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Дояром А.І. у позивача було вилучено посвідчення водія, яке було направлено до ТСЦ 5341 РСЦ МВС в Полтавській області для долучення до постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 17 травня 2006 року про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Таким чином, з позовної заяви випливає, що позивач оскаржує дії відповідача та просить зобов`язати вчинити дії, які пов`язані із притягненням його до адміністративної відповідальності. На переконання ініціатора звернення, вищевказані дії відповідача є порушенням статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, правова оцінка діям відповідача щодо звернення до примусового виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має надаватися місцевими загальними судами, як адміністративним судом, оскільки такі дії є прямим наслідком притягнення позивача до адміністративної відповідальності у порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, справа підлягає передачі за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області.

За приписами частин першої, другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись статтями 29, 30, 248, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Передати адміністративну справу № 440/1809/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області, третя особа - Територіальний сервісний центр № 5341 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України про визнання дій протиправними, зобов`язання повернути посвідчення водія до Полтавського районного суду Полтавської області.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя А.О. Чеснокова