Справа № 1340/6123/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/6123/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за

позовом Приватної фірми «Авіта», представники - Загуменна Л.Б., Бойко Н.Р.
до Головного управління ДФС у Львівській області, представник - Стецьків Н.І.
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватна фірма «Авіта» звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.08.2018 року за №№ , від 21.11.2018 року за .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний із висновками відповідача зазначеними в акті про результати документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.07.2015 по 30.06.2018 року, відповідно прийняті на підставі вказаного акту спірні податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню з підстав, що відповідно до положень Державного стандарту України (ДСТУ) 3993-2000, партія товару - це визначена кількість товарів одного або кількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товарно-супровідним документом.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року за №450, Партією товарів вважаються: товари, що переміщуються через митний кордон України від одного відправника на адресу одного одержувача за одним товарно-транспортним документом на перевезення; товари, що переміщуються через митний кордон України трубопровідним транспортом або лініями електропередачі протягом одного календарного місяця; товари, що пересилаються на митну територію України від одного відправника на адресу одного одержувача в міжнародних поштових відправленнях в одній депеші; товари, що пересилаються на митну територію України в міжнародних експрес-відправленнях протягом однієї доби, незалежно від кількості товарно-транспортних документів на перевезення; товари, що переміщуються через митний кордон України одним громадянином в ручній поклажі у пасажирському відділенні (салоні) транспортного засобу, яким прямує такий громадянин, або супроводжуваному (несупроводжуваному) багажі.

Пунктом «L» статті 1 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Верховною Радою України 16 вересня 2014 року, визначено поняття «Партія товару», це товари, що або одночасно посилаються від одного експортера одному одержувачу, або зазначені в одному транспортному документі, що регламентує їх відправку від експортера одержувачу, або, за відсутності такого документу, в єдиному інвойсі.

Cтаттею 22 протоколу № 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди, встановлено вимоги до складання експортером декларації інвойс, зазначеної в статті 16 (1) (b) цього Протоколу, а саме те, що декларація інвойс може бути складена ЕКСПОРТЕРОМ будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000,00 євро.

Між Позивачем та Компанією «Equipped4U BV» 24 січня 2017 року укладено контракт № 2, відповідно до якого Компанія «Equipped4U BV» зобов`язалась продати, а Позивач придбати 18 штук контейнеровозів, вироблених на території ЄС- КОРОЛІВСТВІ БЕЛЬГІЯ, якість, кількість і ціна за одиницю, (а не партію) яких визначена в Додатках, що є невід`ємною частиною вищевказаного контракту.

На виконання положень вищезазначеного контракту, а також додатку № 1 до контракту № 2 від 24 січня 2017 року, Компанія «Equipped4U BV» поставила Позивачу на основі складених імпортером, а не позивачем 6 декларацій інвойсів (за текстом, встановленим Додатком IV до Протоколу № 1 до Угоди), зокрема, 6 напівпричепів-контейнеровозів.

Згадані Контейнеровози імпортувались на митну територію України неодночасно та за 6 інвойсами, з окремим визначенням вартості кожного з контейнеровозів, а їх розмитнення відбулось за 6 окремим Митними деклараціями.

Відтак, відсутні будь-які передбачені як українським, так міжнародним правом, підстави для визнання партією товарів поставку позивачу вищезазначених 6 контейнеровозів.

Представники позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази просили позов задоволити повністю.

Відповідачі проти позову заперечив з підстав, що перевіркою позивача встановлено, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 2 від 24.01.2017 з додатками до нього, укладеного позивачем з «Equipped4U BV Piet Swank» (Нідерланди) імпортовано на митну територію України 18 «Напівпричіпи-контейнеровози трьохосний марки DESOT…».

Митне оформлення даних товарів підприємством здійснено за 18 митними деклараціями. З них митне оформлення товарів із наданням звільнення від сплати ввізного мита здійснено митне оформлення за митними деклараціями від 23.03.2017 №UA209190/, №UA209190/2017/101875, №UA209190/2017/101881; від 04.04.2017 №UA209190/2017/102874, №UA209190/2017/102875, №UA209190/2017/102876 (в тому числі вигляді зниженої ставки ввізного мита) на підставі частини першої статті 29, додаток I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею" (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, із застосуванням коду звільнення від сплати ввізного мита - « 410» Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».

Для цілей цієї глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).

За МД від 23.03.2017 №А209190/2017/101870, №А209190/2017/101875 та №А209190/2017/101881 ПФ «Авіта», у митний режим ІМ 40 із застосуванням преференційного режиму оподаткування зі сплати, ввізного мита в рамках дії норм Протоколу 1 до Угоди поміщено напівпричепи-контейнеровози.

Подані декларантом разом з МД документи засвідчують, що партія товару сукупною вартістю 15 600,0 євро переміщена від відправника "Equipped4U BV" (Нідерланди) на митну територію України за одним товарно-транспортним документом від 20.03.2017 № 885575.

Аналогічним чином, партія товарів за МД від 04.04.2017 №/2017/102874, №/2017/102875 та № А209190/2017/102876 від цього ж експортера імпортована на митну територію України за одним товарно-транспортним документом від 31.03.2017 № 278168.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Протоколу 1 товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу, відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або

(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можливо було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у додатку IV до цього Протоколу.

Статтею 22 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" до Угоди встановлено вимоги до складення експортером декларації інвойс, зазначеної в статті 16(1)(b) цього Протоколу, зокрема декларація інвойс може бути складена:

(a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу,

або

(b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.

Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Однією з інших вимог Протоколу є визначення, наведені у статті І, а саме: "партія товару" означає товари, що або одночасно посилаються від одного експортера одному одержувачу, або зазначені в одному транспортному документі, що регламентує їх відправку від експортера одержувачу, або, за відсутності такого документу, в єдиному інвойсі.

Згідно з п. 19 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), партією товарів вважаються: «товари, що переміщуються через митний кордон України від одного відправника на адресу одного одержувача за одним товарно-транспортним документом на перевезення».

Відповідно до п. 20 Положення за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи товари, що ввозяться на митну територію України у складі однієї партії, можуть декларуватись за кількома митними деклараціями за умови, що таке розділення не призводить до віднесення товарів до таких, ще не є об`єктом оподаткування митними платежами, та митні декларації подаються на всі товари у складі цієї партії незалежно від їх вартості.

Відповідач вважає, що внаслідок неправомірного застосування преференційного режиму оподаткування під час випуску товарів у вільний обіг, ввезених ПФ «Авіта» на митну територію України у складі однієї партії, шляхом подріблення за кількома митними деклараціями, ставки мита та суми митних платежів, зазначених відповідно в митних декларацій від 23.03.2017 №А209190/2017/101870, №А209190/2017/101875, №А209190/2017/101881 та від 04.04.2017 № UA209190/2017/102874, №/2017/102875, № А209190/2017/102876 несплачено до бюджету ввізного мита - 48643,71 грн. та податку на додану вартість - 9728,77 гривень.

Також відповідач вказує, що позивач жодним чином не обґрунтовує позовні вимоги в частині виявлених фактів недостовірного декларування ним транспортних витрат, що в свою чергу призвело до заниження бази їх оподаткування, у зв`язку з чим у ПФ «Авіта» занизили податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 41092,77 та ввізного мита в сумі 8760,32 грн.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові докази та документи, просила в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 02 січня 2019 року у даній справі відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою судді від 01 березня 2019 року постановлено про перехід з спрощеного провадження в загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою судді 17.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судом встановлені наступні обставини:

14.08.2018 року відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої складено акт №2008/13-01-14-11/19161817.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- ст. 49, п. 2 ч. 2 ст. 52, ст. 53, ч. 1 ст. 257, п. 1 ч.1 ст. 277, ст. 278, ч. 1 ст. 286, п. 1 та 4 ч. 1 ст. 289, ч. 1 та 8 ст. 257, ст. 280 Митного кодексу України (МК України), п. 1 ст. 16 та ст. 22 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 57404,03 грн.;

- п.п. в п. 185.1 ст. 185, п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 50820,54 грн.

29.08.2018 року відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 57404,03 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 14351,01 грн.

21.11.2018 року відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено зобов`язання по сплаті ПДВ на загальну суму 45695,46 грн. та застосовано штрафні санкцій у розмірі 11423,87 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправними та такими що підлягають скасуванню спірні податкові повідомлення - рішення, оскільки такі не відповідають вимогам податкового та митного законодавства.

Судом частково враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень з наступних встановлених підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Щодо правомірності застосування преференційного режиму до товарів «напівпричіп-контейнеровоз трьохосний марки DESOT...», суд зазначає наступне.

Перевіркою позивача встановлено, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 2 від 24.01.2017 з додатками до нього, укладеного позивачем з «Equipped4U BV Piet Swank» (Нідерланди) імпортовано на митну територію України 18 «Напівпричіпи-контейнеровози трьохосний марки DESOT…» (далі - товар).

Митне оформлення даних товарів підприємством здійснено за 18 митними деклараціями. З них митне оформлення товарів із наданням звільнення від сплати ввізного мита здійснено митне оформлення за митними деклараціями від 23.03.2017 №UA209190/, №UA209190/2017/101875, №UA209190/2017/101881; від 04.04.2017 №UA209190/2017/102874, №UA209190/2017/102875, №UA209190/2017/102876 (в тому числі вигляді зниженої ставки ввізного мита) на підставі частини першої статті 29, додаток I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, із застосуванням коду звільнення від сплати ввізного мита - « 410» Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».

При цьому умовно нараховано по ввізному миту - 97287,45 грн., а також сплачено до держбюджету ввізного мита - 48643,74 грн. та ПДВ у сумі 204303,66 гривень.

Статтею 292 МК України визначено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України:

1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами;

2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано;

3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму;

4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об`єктом оподаткування митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Згідно з нормами статті 300 Митного кодексу України умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 29 гл. 1 розділу IV Угоди кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Статтею 26 Угоди встановлено, що положення цієї глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін.

Для цілей цієї глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 до цієї Угоди ("Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва") (далі - Протокол 1).

1) За МД від 23.03.2017 №А209190/2017/101870, №А209190/2017/101875 та №А209190/2017/101881 ПФ «Авіта», у митний режим ІМ 40 із застосуванням преференційного режиму оподаткування зі сплати, ввізного мита в рамках дії норм Протоколу 1 до Угоди поміщено напівпричепи-контейнеровози (далі - Товари).

Подані декларантом разом з МД документи засвідчують, що партія товару сукупною вартістю 15 600,0 євро переміщена від відправника "Equipped4U BV" (Нідерланди) на митну територію України за одним товарно-транспортним документом від 20.03.2017 № 885575.

2) Аналогічним чином, партія товарів за МД від 04.04.2017 №/2017/102874, №/2017/102875 та № А209190/2017/102876 від цього ж експортера імпортована на митну територію України за одним товарно-транспортним документом від 31.03.2017 № 278168.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Протоколу 1 товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу, відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або

(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можливо було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у додатку IV до цього Протоколу.

Статтею 22 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва" до Угоди встановлено вимоги до складення експортером декларації інвойс, зазначеної в статті 16(1)(b) цього Протоколу, зокрема декларація інвойс може бути складена:

(a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу,

або

(b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.

Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Однією з інших вимог Протоколу є визначення, наведені у статті І, а саме: "партія товару" означає товари, що або одночасно посилаються від одного експортера одному одержувачу, або зазначені в одному транспортному документі, що регламентує їх відправку від експортера одержувачу, або, за відсутності такого документу, в єдиному інвойсі.

Згідно з п. 19 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), партією товарів вважаються: «товари, що переміщуються через митний кордон України від одного відправника на адресу одного одержувача за одним товарно-транспортним документом на перевезення».

На думку відповідача, внаслідок неправомірного застосування преференційного режиму оподаткування під час випуску товарів у вільний обіг, ввезених позивачем на митну територію України у складі однієї партії, шляхом подріблення за кількома митними деклараціями, ставок мита та суми митних платежів, зазначених відповідно в графах 36, 47 та B митних декларацій від 23.03.2017 №А209190/2017/101870, №А209190/2017/101875, №А209190/2017/101881, від 04.04.2017 №UA209190/2017/102874, №/2017/102875, №UА209190/2017/102876 несплачено до бюджету ввізного мита - 48643,71 грн. та податку на додану вартість - 9728,77 гривень.

Однак в цій частині судом враховуються наступні аргументи позивача, про те, що відповідно до положень статті 300 МК України, умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до вимог п.1 статті 29 гл. 1 розділу IV Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Верховною Радою України 16 вересня 2014 р. (надалі-Угода), кожна сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1-А до цієї Угоди.

Статтею 26 Угоди встановлено, що положення цієї глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з території Сторін.

Для цілей цієї глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в протоколі 1 до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).

Відповідно до п.1 статті 16 Протоколу 1, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або

(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Згідно з пунктом 7 статті 17 Протоколу 1, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Відповідно до підпункту а) статті 18 Протоколу 1, незважаючи на сказане в статті 17(7) цього Протоколу сертифікат з перевезення товару EUR.1 може у виняткових випадках бути виданий після експортування товарів, яких він стосується, якщо він не був виданий під час експортування через помилки чи ненавмисний недогляд або через особливі обставини.

Позивач також зазначає, що відповідно до практики ЄСПЛ, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки").

Тобто, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Прийнявши митну декларацію та пропустивши товар на митну територію України (після сплати передбачених законом податків і зборів), митний орган (Львівська митниця ДФС) погодилася з тим, що ввезений Позивачем товар є таким, що походить з Європейського Союзу.

Позивачем отримано Сертифікати з перевезення товарів EUR.1, (що виданий пізніше, та оформлений у порядку, передбаченому статтею 18 Протоколу 1).

В матеріалах справи наявні копії: сертифіката EUR 1 № AF 00681513 (з перекладом); сертифіката EUR 1 № AF 00681523 (з перекладом); сертифіката EUR 1 № AF 00681522 (з перекладом); сертифіката EUR 1 № AF 00681526 (з перекладом); сертифіката EUR 1 № AF 00681525 (з перекладом); сертифіката EUR 1 № AF 00681528 (з перекладом); засвідчені копії Invoice з перекладом.

Таким чином, позивачем при митному оформленні повністю дотримано наведені вище вимоги законодавства, відтак в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо виявлених фактів недостовірного декларування позивачем транспортних витрат судом враховуються заперечення відповідача з наступних підстав.

Позивач по суті змісту позову не обґрунтовує позовні вимоги в частині виявлених фактів недостовірного декларування ним транспортних витрат, що в свою чергу призвело до заниження бази їх оподаткування. В цій частині відповідачем правомірно встановлено наступне:

За МД від 19.06.2018 № UA209180/2018/036028 імпортовано з «GCV Agroccasie Goemaereт» (Бельгія) товари - «Прес-підбирач Claas Quadrant 1200- 1 шт., рік випуску 1994, серійний номер 04201600 та прес-підбирач ClaasQuadrant 1200 - 1 шт., рік випуску 1993, серійний номер 04201210…» власним транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_17 . В поданій калькуляції транспортних витрат від 19.06.2018 № 75 декларантом заявлені вказані витрати в загальній сумі 610 євро, в тому числі за межами митної території України в сумі - 590 євро (18039,75 грн.), які були враховані при визначення митної вартості даних товарів. Фактично згідно поданого водієм ОСОБА_2 , який здійснював дане міжнародне перевезення в Звіті про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 19.06.2018 № 6 прозвітувався про фактичні витрати понесені за межами митної території України (чеки автобанів Польщі, Бельгії, Нідерландів, вартість стоянок, заправок дизельним паливом та добовими за кордоном) в загальній сумі 43670,13 грн., що призвело до заниження митної вартості товарів на суму 25630,38 гривень.

За МД від 25.05.2018 № UA209190/2018/014588 позивач в митному режимі ІМ40 проведено митне оформлення товару «Сідельний тягач Renault Magnum 520.19 T, що був у використанні, рік випуску 2011, шасі НОМЕР_7 …» фактурною вартістю 13000,00 євро (399728,30 грн.), митною вартістю 408952,80 грн., відправником товару виступала фірма «PAASHUIS BEDRIJFSWAGENS BV» (Нідерланди). Позивачем до митного оформлення вказаного товару надано калькуляцію транспортних витрат від 21.05.2018 № 64 понесених на транспортування цього ж товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Ліхтенверде (Нідерланди) - м/п Шегині» відстанню 1371км на загальну суму 300,0 євро (9224,50 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару. В попередній декларації поданій органу доходів і зборів від 18.05.2018 №/2018/014189 (печатка - «під митним контролем» від 20.05.2018) зазначено, що фірмою перевізником виступала ПФ «АВІТА», перевізник - водій ОСОБА_3 , номер транспортного засобу НОМЕР_18. До митного оформлення за вказаною МД підприємством було надано експортну декларацію країни відправника даного товару від 16.05.2018 № 18NLJH8UZ9ALOLWD56 в якій зазначено, що товар - «Renault з VIN кодом НОМЕР_7 , номерним знаком - НОМЕР_8…» експортувався фірмою «PAASHUIS BEDRIJFSWAGENS BV» (Нідерланди), а його покупцем виступав - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1).

При проведенні перевірки встановлено, що водієм ОСОБА_3 звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт не складався, кошти на відрядження йому не виплачувались, а фактично прозвітувався за дане міжнародне перевезення - директор ОСОБА_5 , який згідно посвідчення про відрядження складеного на підставі наказу позивача від 12.05.2018 № 24 був відряджений до Голландії для заключення угод терміном на 10 днів. В згаданому посвідченні проставлені печатки про прибуття та вибуття з фірми «PAASHUIS BEDRIJFSWAGENS BV» (Нідерланди), які ідентичні проставленим на угоді купівлі - продажу даного товару від 16.05.2018 № 7. В подорожньому листі без номера та дати водія ОСОБА_5 в період з 12.02.2018 по 19.05.2018 зазначено маршрут м. Львів- Нідерланди -Польща - м. Львів, з яких з м. Львова до Нідерландів пересувався на автомобілі марки «СITROEN», а з м. Lichtenvoorde (Нідерланди) - Roterdam (Нідерланди) - м. Львів на автомобілі марки «Renault», номер транспортного засобу НОМЕР_8 , який і був розмитнений підприємством за вказаною МД. При цьому необхідно зауважити про невідповідність водіїв вказаних в попередній декларації поданій Львівській митниці ДФС від 18.05.2018 №/2018/014189 та подорожньому листі і звіті про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт ОСОБА_5 , який не міг одночасно здійснити перетин митного кордону на в`їзд в Україну на автомобілі марки «СITROEN», яким виїжджав за межі митного кордону, та «Сідельному тягачі Renault Magnum».

В цей же день за МД від 25.05.18 № UA209190/2018/014589 позивачем в митному режимі ІМ40 проведено митне оформлення товару - «Напівпричіп-рефрижератор трьохосний марки LAMBERET, такий був у використанні, календарний рік виготовлення 2007, шасі НОМЕР_9 …» фактурною вартістю 6000,00 євро (184489,99 грн.), митною вартістю 186949,85 грн., відправником товару виступала фірма «AVITA-PL Sp. z o.o.» (Польща). Позивачем надано калькуляцію транспортних витрат від 21.05.2018 № 64 понесених на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Ржешув (Польща)-м/п Шегині» відстанню 104 км на загальну суму 80 Євро (2459,86 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару. В попередній декларації поданій органу доходів і зборів від 18.05.2018 №/2018/919590 (печатка - «під митним контролем» від 20.05.2018) зазначено, що фірмою перевізником є позивач, перевізник водій ОСОБА_3 , номер транспортного засобу НОМЕР_18, який ідентичний даним попередньої декларації від 18.05.2018 №/2018/014189.

До вказаної МД декларантом подано договір купівлі-продажу від 11.05.2018 № 6 товару - «Напівпричіп-рефрижератор трьохосний марки LAMBERET, такий був у використанні, календарний рік виготовлення 2007, шасі НОМЕР_9 …» вартістю 6000,00 євро, який був підписаний директором позивача ОСОБА_5 та директором «AVITA-PL Sp. z o.o.» (Польща) ОСОБА_6 , який одночасно працює на посаді менеджера позивача та згідно облікової картки Львівської митниці ДФС № 209/2012/0001262, обліковий номер UA7 значиться особою уповноваженою на роботу з митницею. Зазначений вище товар був придбаний і оплачений 08.05.2018 «AVITA-PL Sp. z o.o.» у фірми «Schmitz Cargobull UK Ltd» (Велика Британія) в сумі 5000,0 євро.

Згідно авансового звіту від 21.05.2018 № 5 поданого водієм ОСОБА_5, витрати, понесені за межами митної території України, пов`язаного з імпортуванням даних товарів склали 31365,0 грн., а без врахування витрат по Україні склали на час митного оформлення 31245,00 гривень.

Виходячи з вищевикладеного та відомостей звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 21.05.2018 № 5:

по МД від 25.05.2018 №/2018/014588 позивачем незадекларовано в повному обсязі витрати на транспортування, як складової митної вартості, в сумі 17235,36 грн.,

по МД від 25.05.2018 № UA209190/2018/014589 незадекларовано в повному обсязі витрати на транспортування в сумі 2336,87 грн.

За МД від 05.05.2018 № UA209180/2018/013097 імпортовано з «Boonstra schadevoertuigen BV» (Нідерланди) товар - «Сідельний тягач DAF XF 105.460, що був у використанні, рік випуску 2008, шасі НОМЕР_10 …» та за МД від 05.05.2018 №UA209180/2018/012958 з фірми «Rouen Vehicules Industriels sarl espace auto» (Франція) товар «Сідловий тягач Renault Magnum 480 DXI, що був у використанні, рік випуску 2012, шасі НОМЕР_11 …» власним транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_19 . В поданій до зазначених МД калькуляції транспортних витрат від 04.05.2018 № 53 декларантом заявлені вказані витрати відповідно в загальній сумі 1000,00 євро, в тому числі за межами митної території України відповідно в сумі - 400,0 євро (12594,03 грн.) та - 560,0 євро (17588,93 грн.), які були враховані при визначення митної вартості даних товарів за зазначеними МД. Згідно подорожнього листа від 18.04.2018 № 6 водія ОСОБА_8 в період з 18.04.2018 по 04.05.2018 зазначено маршрут пересування м. Львів - м. (Франція, без вантажу, пройдена відстань - 2042 км), м. - м. Львів (вантаж - тягач 8,493 тонн, пройдена відстань - 2318 км з яких по території іноземних держав - 2238 км) (м. Drachten (Нідерланди) - м. Львів (вантаж - тягач 7,319 тонн, пройдена відстань - 1537 км з яких по території іноземних держав -1457 км).

Фактично водій ОСОБА_8 , який здійснював дане міжнародне перевезення транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_19 , в звіті про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 07.05.2018 № 2 прозвітувався про фактичні витрати понесені за межами митної території України (чеки автобанів Польщі, Бельгії, Нідерландів, вартість стоянок, заправок дизельним паливом, добові за кордоном тощо) в загальній сумі 63785,49 грн. Тобто, декларантом не були заявлені всі фактичні витрати понесені за межами митної території України по доставці даних товарів на митну територію України, що призвело до заниження митної вартості товарів за МД від 05.05.2018 № UA209180/2018/013097 на суму 14091,00 грн. та за МД від 05.05.2018 № UA209180/2018/012958 - 13888,69 гривень.

За МД від 23.01.2018 № UA209190/2018/001674 позивач в митному режимі ІМ40 проведено митне оформлення з фірми «AVITA-PL Sp. z o.o.» (Польща) товару - «Самохідний колісний міні-навантажувач BOBCAT S850 з фронтальною установкою ковша - 1 штука…» фактурною вартістю 15500,00 євро (547787,62 грн.), митною вартістю 551321,74 грн. Позивачем надано калькуляцію № 9 від 22.01.2018 транспортних витрат понесених на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «Ржешув (Польща) - Краковець (державний кордон України)» відстанню 102 км на загальну суму 100,00 євро (3534,11 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару.

При проведенні даної перевірки встановлено, що декларантом також надано було до митного оформлення інвойс від 12.12.2017 на суму 15224,00 євро виставлений фірмою «AUTOROLA BV» (Нідерланди) на фірму «AVITA-PL Sp. z o.o.» (Польща) (в особі Миколи Загуменного, який також працює на посаді менеджера позивача). Уповноваженою особою «AVITA-PL Sp. z o.o.» (Польща) ОСОБА_12, який одночасно працює на посаді менеджера позивача, підписано фактуру від 03.01.2018 № 2018/01/01 на оплату позивачем товару, який був оформлений за МД від 23.01.2018 № UA209190/2018/001674.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 22.01.2018 № 7 поданого водієм транспортного засобу НОМЕР_20 ОСОБА_9 , витрати на перевезення товару пов`язаного з імпортуванням склали 39467,48 грн., а без врахування витрат по Україні склали на час митного оформлення 38877,91 грн. Згідно подорожнього листа від 15.01.2018 № 4 зазначено перевезення вантажу «автонавантажувач» вагою 4,54 тонн (що відповідає тоннажу, зазначеному у вищевказаній МД) за маршрутом «Ротердам-Львів» відстанню 1688 км по території іноземних держав.

Виходячи з вищевикладеного, фактичні витрати на транспортування становили 38877,91 грн., а позивач заявив при митному оформленні вказаного товару витрати на транспортування 100,00 євро (3534,11 грн.). Декларантом не задекларовано в повному обсязі витрати на транспортування цього ж товару, як складової митної вартості, в сумі 35343,80 гривень.

За МД від 30.03.2017 № UA209190/2017/102554 позивачем в митному режимі ІМ40 від фірми «Auto-Sektion Gunulal e.K.» (Німеччина) проведено митне оформлення товару - «Вантажний автомобіль CITROEN модель BERLINGO, виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля, фургон, категорія № 1, що використовувався, рік випуску 01.07.2014, номер кузова НОМЕР_13 …» фактурною вартістю 5000,00 євро (145313,54 грн.), митною вартістю 148074,49 грн. Позивачем до митного оформлення за вказаною МД надано калькуляцію транспортних витрат від 30.03.2017 № 71 щодо понесених витрат на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Менхенгладбах (Німеччина) - м/п «Краковець» відстанню 1385 км на загальну суму 95,0 євро (2760,96 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару.

В калькуляції транспортних витрат від 30.03.2017 № 71 поданих позивачем до митного оформлення заявлено витрати на відрядження водія та заробітна плата в сумі - 30,0 євро та інші витрати - 65,0 євро. Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія ОСОБА_5 від 28.03.2017 № 16 витрати на перевезення вказаного товару склали 7491,42 грн., а без врахування витрат по Україні - 6883,58 грн. Інформації про виплату ОСОБА_5 добових витрат за кордон та заробітної плати підприємством не надано.

Виходячи з вищевикладеного та відомостей звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія від 28.03.2017 № 16 за МД від 30.03.2017 №/2017/102554 незадекларовано в повному обсязі витрати на транспортування в розмірі 4994,42 грн..

За МД від 19.04.2017 № UA209190/2017/104096 позивач в митному режимі ІМ40 від фірми «Auto-Sektion Gunulal e.K.» (Німеччина) проведено митне оформлення товару - «Вантажний автомобіль CITROEN модель BERLINGO, виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля, фургон, категорія N1, що використовувався, рік випуску 22.08.2013 , номер кузова НОМЕР_14 …» фактурною вартістю 3800,0 євро (108967,98 грн.), митною вартістю 111692,18 грн. Позивач до митного оформлення за вказаною МД надано калькуляцію транспортних витрат від 19.04.2017 № 85 щодо понесених витрат на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Менхенгладбах (Німеччина) - м/п "Краковець» відстанню 1385 км на загальну суму 95,0 євро (2724,20 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару.

В калькуляції транспортних витрат від 19.04.2017 № 85 позивачем до митного оформлення заявлено витрати на відрядження водія та заробітна плата в сумі - 30,0 євро та інші витрати - 65,0 євро. Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія ОСОБА_5 від 13.04.2017 № 5 витрати на перевезення вказаного товару склали 13420,39 грн., а без врахування витрат по Україні - 13047,88 грн.

Виходячи з вищевикладеного та відомостей звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія від 13.04.2017 № 5 за МД від 19.04.2017 № UA209190/2017/104096 незадекларовано в повному обсязі витрати на транспортування в сумі 10323,68 грн.

За МД від 05.05.2017 № UA209190/2017/105170 позивачем в митному режимі ІМ40 від фірми «Auto-Sektion Gunulal e.K.» (Німеччина) проведено митне оформлення товару - «Вантажний автомобіль CITROEN модель BERLINGO, виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля, фургон, категорія N1, що використовувався, рік випуску 06.03.2014, номер кузова НОМЕР_15 …» фактурною вартістю 4600,00євро (133128,65 грн.), митною вартістю 135878,04 грн. Позивачем до митного оформлення за вказаною МД надано калькуляцію транспортних витрат від 04.05.2017 № 105 щодо понесених витрат на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Менхенгладбах (Німеччина) - м/п «Краковець» відстанню 1385 км на загальну суму 95,0 євро (2749,40 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару.

В калькуляції транспортних витрат від 04.05.2017 № 105 поданої позивачем до митного оформлення заявлено витрати на відрядження водія та заробітна плата в сумі - 30,0 євро та інші витрати - 65,0 євро. Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія ОСОБА_5 від 03.05.2017 № 2 витрати на перевезення вказаного товару склали 12113,42 гривень.

Виходячи з вищевикладеного та відомостей звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія від 04.05.2017 № 105 за МД від 05.05.2017 № UA209190/2017/105170 незадекларовано в повному обсязі витрати на транспортування в розмірі 9364,02 гривень.

За МД від 23.05.2017 № UA209190/2017/106714 позивачем в митному режимі ІМ40 від фірми «AUTODROM BAUTZEN» (Німеччина) проведено митне оформлення товару - «Вантажний автомобіль CITROEN модель BERLINGO, виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля, фургон, категорія N1, що використовувався, рік випуску 22.11.2012, номер кузова НОМЕР_16 …» фактурною вартістю 5462,18 євро (161769,11 грн.), митною вартістю 163694,16 грн. Позивачем до митного оформлення за вказаною МД надано калькуляцію транспортних витрат від 22.05.2017 № 113 щодо понесених витрат на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Баузен (Німеччина) - м/п «Краковець» відстанню 719 км на загальну суму 65,0 євро (1925,05 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару.

В калькуляції транспортних витрат від 22.05.2017 № 113 поданої позивачем до митного оформлення заявлено витрати на відрядження водія та заробітна плата в сумі - 30,0 євро та інші витрати - 35,0 євро. Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія ОСОБА_5 від 22.05.2017 № 13 витрати на перевезення вказаного товару склали 17294,01 гривень.

Виходячи з вищевикладеного та відомостей звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія від 22.05.2017 № 113 за МД від 23.05.2017 № UA209190/2017/106714 незадекларовано в повному обсязі витрати на транспортування в розмірі 15368,96 гривень.

За МД від 07.07.2016 № 209000020/2016/002106 позивачем в митному режимі ІМ40 провело митне оформлення товару «Самохідний одноківшевий гусеничний екскаватор з обертанням верхньої частини на 360 град. Марки CASE CX 210, серійний номер DC21B2519. Такий, що був у використанні, рік випуску 2006…» фактурною вартістю 19000,00 євро (522453,48 грн.), митною вартістю 538127,09 грн. Позивачем надано калькуляцію транспортних витрат від 07.07.2016 № 96 понесених на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Ельсдорф - п/п Краковець» без вказання відстані на загальну суму 570,0 євро (15673,60 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даного товару. Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія ОСОБА_10 від 11.07.2016 № 6 витрати на перевезення товару склали 30487,67 грн., а без врахування витрат по Україні - 19359,2 грн., враховуючи виключно перевезення від місця завантаження даного товару до митного кордону України.

Виходячи з вищевикладеного та відомостей згідно авансового звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія від 11.07.2016 № 6 за МД від 07.07.2016 №UA 209000020/2016/002106 незадекларовано в повному обсязі витрати на транспортування в сумі 3685,59 гривень.

За МД від 25.04.2017 № UA 209190/2017/104442 позивач в митному режимі ІМ40 провело митне оформлення товарів «Косарка CASE -1 штука, причіпна, бувша у використанні, р.в. 2009, Візок марки COCHET» фактурною вартістю 19000,00 євро (549776,91 грн.), митною вартістю 570899,92 грн. Декларантом до митного оформлення даних товарів надано калькуляцію транспортних витрат від 24.04.2017 № 90 щодо понесених витрат на транспортування даного товару від місця завантаження до митного кордону України за маршрутом «м. Сулиньї (Франція) - п/п Краковець» відстанню 1731 км на загальну суму 730,0 євро (21123,01 грн.), які декларантом були враховані при визначенні митної вартості даних товарів. Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія ОСОБА_11 від 28.04.2017 № 13 фактичні витрати на перевезення товарів склали 89611,70 грн., а без врахування витрат по Україні та експортованого товару до Франції - 39933,35 грн., враховуючи виключно перевезення від місця завантаження даних товарів до митного кордону України.

Згідно авансового звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт водія від 28.04.2017 № 13 за МД від 25.04.2017 № 209190/2017/104442 незадекларована в повному обсязі витрати на транспортування імпортованого товару на митну територію України в сумі 18810,34 гривні.

Позивачем неспростовано недотримання вимог митного законодавства України при визначенні митної вартості товарів за згаданими МД.

Згідно з п.п. в) п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податків з ввезення товарів на митну територію Україну.

Пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно з п. 190.1 ст. 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті, за винятком податку на додану вартість, що включається до ціни товарів.

З врахуванням наведеного в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме:

Податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 57404,03 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 14351,01 грн. в частині 10950,40 грн. (8760,32 - транспортних витрат не включених до митної вартості імпортованих товарів та відповідно 2190,08 - штрафних санкцій (25%)) є правомірним, а в частині 60804,64 грн. (48643,71 неправомірне застосування преференції та відповідно 12160,93 штрафних санкцій (25%)) є протиправним та підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшення зобов`язання по сплаті ПДВ на загальну суму 45695,46 грн. та застосовано штрафні санкцій у розмірі 11423,87 грн. в частині 44958,36 грн. (35966,69 - транспортних витрат не включених до митної вартості імпортованих товарів та відповідно 8991,67 - штрафних санкцій (25%)) є правомірним, а в частині 12160,96 грн. (9728,77 неправомірне застосування преференції та відповідно 2432,19 штрафних санкцій (25%)) є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватної фірми «Авіта» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.08.2018 року за №№ , від 21.11.2018 року за задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за № від 29.08.2018 року, в частині 60804,64 грн. (в тому числі 48643,71 грн. за податковим зобов`язанням та 12160,93 грн. штрафних санкцій).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за № від 21.11.2018 року, в частині 12160,96 грн. (в тому числі 9728,77 грн. за податковим зобов`язанням та 2432,19 грн. штрафних санкцій).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь Приватної фірми «Авіта» (ЄДРПОУ 79005, м. Львів, вул. Зелена, №20, кв. № 9) 1087,05 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 20.05.2019 року.

Суддя Гавдик З.В.