Справа № 300/631/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2019 р. справа № 300/631/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ", в інтересах якого діє адвокат АО "Станіслав Груп" Тинів Ігор Дмитрович , до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2018 за №, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" (надалі по тексту також - позивач, ТзОВ "Вортекс-ІВ"), в інтересах якого діє адвокат АО "Станіслав Груп" Тинів Ігор Дмитрович (надалі по тексту також - представник позивача), 21.03.2019 звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, ГУ ДФС в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2018 за №(надалі по тексту також - оскаржуване рішення).

Позов мотивовано тим, що Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, в порушення підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14, підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2018, яким застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 387 984,10 гривень за здійснення ТзОВ "Вортекс-ІВ" без реєстрації платником акцизного податку, реалізації паливно-мастильних матеріалів всього на суму 387 984,10 гривень з податком на додану вартість (надалі по тексту також - ПДВ). В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення, позивач зазначає, що для виникнення об`єкта оподаткування з реалізації пального необхідним є існування як фізичного відпуску, так і переходу права власності або розпорядження до отримувача пального. При цьому, як стверджує позивач, надання карток або талонів на пальне можна вважати постачанням окремого товару (продукції) у вигляді права вимоги щодо певного обсягу пального. Вказав на те, що згідно договору №ШК-07683 поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.05.2017, ТОВ "Нафтотрейд Ресурс" (постачальник) передавались саме картки на пальне, а не як зазначив контролюючий орган у акті перевірки - поставка нафтопродуктів. Дана обставина підтверджується Специфікацією вищевказаного договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями. Окрім іншого зазначає, що придбання позивачем саме талонів на пальне підтверджується видатковими накладними. З наведених підстав, позивач вважає необґрунтованими висновки відповідача про реалізацію у спірному випадку пального. За операціями з продажу карток або талонів на пальне відбувається постачання окремого товару у вигляді права вимоги щодо певного обсягу пального як торгівельна послуга на отримання палива. При цьому, на переконання позивача, об`єкт оподаткування акцизним податком не виникає і як наслідок за такими господарськими операціями у позивача відсутній обов`язок реєстрації платником акцизного збору. Згадане в сукупності свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 10.12.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкції в загальному розмірі 387 984,10 гривень у розмірі 100% від вартості реалізованого пального, та просить скасувати таке оскаржуване рішення.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 26.03.2019, на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с.1-2).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 11.04.2019 (а.с.85-90, 92-145). У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень вказує на наступне. Зокрема зазначив, що предметом договорів, укладених ТзОВ "Вортекс-ІВ" з постачальником та покупцями була поставка саме нафтопродуктів, а не карток на пальне або бланки-дозволи чи скретч-карток. Про вказані обставини свідчить зміст договорів і видаткових і податкових накладних, які були представлені під час перевірки. Більше того, за актами приймання-передачі по таких договорах не мало місце передача карток на пальне або бланків-дозволів чи скретч-карток. При цьому зауважив, що позивачем ні до перевірки, а ні до заперечень до висновків на акт перевірки, не долучались жодні специфікації до договорів та акти приймання-видачі паливних карток, які долучені представником ТзОВ "Вортекс-ІВ" до матеріалів позовної заяви. В той же час, на переконання відповідача, наявність таких актів та специфікацій не спростовує встановленого порушення, оскільки позивач здійснював реалізацію палива без реєстрації платником акцизного податку. Відмітив, що реалізацією пального вважається у тому числі й перехід права власності на пальне, оскільки позивачем укладено договори поставки №60 від 24.01.2017 та №88 від 06.07.2017, згідно яких ТзОВ "Вортекс-ІВ" реалізувало на адресу ТОВ "Тімена" і ТОВ "Автошина" пальне (право власності на пальне у вигляді карток на пальне), відповідно позивач міг здійснювати такі операції виключно у разі попередньої реєстрації платником акцизного податку. А тому, враховуючи факт здійснення позивачем в період з 01.01.2015 по 30.06.2018 реалізації пального на загальну суму 387 984,10 гривень без реєстрації платником акцизного збору, таке правопорушення тягне за собою накладення штрафних санкцій у 100% розмірі від вартості реалізованого товару. Відтак, з даних підстав відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

На виконання вимог ухвали суду від 26.03.2019, представником позивача надано суду, через канцелярію, витребувані судом докази, необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.146-156).

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" 28.03.2013 зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області як платник податків і зборів, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.03.2019 (а.с.10-15).

До одних із основних видів економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" за КВЕД 47.30 віднесено "роздрібна торгівля пальним".

Вказана обставина підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https:///usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) станом на 24.05.2019.

Посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, на підставі направлень від 22.10.2018 за №№2119, 2120, 2121, виданих Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області, на наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 09.10.2018 за №1468, проведена планова виїзна документальна перевірка ТзОВ "Вортекс-ІВ" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.06.2018.

В ході проведення такої перевірки встановлено, серед іншого, порушення позивачем підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 213 та підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а саме: здійснення реалізації паливно-мастильних матеріалів всього на суму 387 984,10 гривень з ПДВ, без реєстрації платником акцизного податку. Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки за №1165/09-19-14-11/38555489 від 16.11.2018 (а.с.92-129).

Не погодившись із актом перевірки №1165/09-19-14-11/38555489 від 16.11.2018, ТзОВ "Вортекс-ІВ" подало заперечення №28/11 від 28.11.2018 до акту перевірки, за результатом розгляду якого Головне управління ДФС в Івано-Франківській області висновки, викладені в акті перевірки, залишено без мін (а.с.131-134).

Обставина не вказування відповідачем заперечення до акту перевірки не заперечується позивачем.

На підставі вищевказаного акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2018, яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" за здійснення реалізації паливно-мастильних матеріалів без реєстрації платником акцизного податку, штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 387 984,10 гривень, що становить 100% від вартості реалізованого товару (а.с.16).

Як зазначено позивачем в адміністративному позові та підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи, дане податкове повідомлення-рішення, отримане позивачем 20.12.2018, після чого на підставі пункту 56.3 статті 56 Податкового кодексу України позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою (а.с.6, 139).

За результатами розгляду даної скарги, Державною фіскальною службою України прийнято рішення за №10439/6/99-99-11-06-01-25 від 04.03.2019, згідно якого скаргу ТзОВ "Вортекс-ІВ" на податкове повідомлення-рішення за № від 10.12.2018, залишено без задоволення (а.с.147-148).

Таке рішення про результати розгляду скарги, отримане позивачем 07.03.2019, про що свідчить відповідна відмітка на самому рішенні із зазначенням "отримано" (а.с.147-148).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення за № від 10.12.2018 протиправним, ТзОВ "Вортекс-ІВ" звернулося до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем в першу чергу врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами абзаців 1, 2 і 5 підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є, поряд з іншим, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно пункту 77.1. статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до пункту 77.2. статті 77 вказаного Кодексу до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом (пункт 77.4. вказаної статті Кодексу).

За змістом пунктів 77.7, 77.9 статті 77 Податкового кодексу України, строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, тривалість перевірок, визначених у статті 77 Податкового кодексу України, за правилами пункту 82.1. статті 82 цього Кодексу не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 86.3 статті 86 ПК України, акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

За змістом пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Згідно вимог пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як зазначено судом вище, Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТзОВ "Вортекс-ІВ", за результатами якої складено акт №1165/09-19-14-11/38555489 від 16.11.2018, на висновки якого позивачем подано заперечення у відповідності пункту 86.7 статті 86 ПК України. За результатом розгляду такого заперечення до акту перевірки від 16.11.2018, контролюючим органом прийнято рішення, яким висновки, викладені в акті перевірки залишено без змін. Дану обставину позивач не заперечує.

В подальшому на підставі акта перевірки №1165/09-19-14-11/38555489 від 16.11.2018, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № від 10.12.2018, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 387 984,10 гривень, за здійснення останнім реалізації паливно-мастильних матеріалів без реєстрації платником акцизного податку. Вказане повідомлення-рішення оскаржене позивачем до Державної фіскальної служби України, однак рішенням за від 04.03.2019 за №10439/6/99-99-11-06-01-25 таку скаргу позивача залишено без задоволення (а.с.16, 92-129, 131-134, 147-148).

У суду відсутні підстави перевіряти дотримання відповідачем порядку призначення і проведення перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржуване рішення, так як ТзОВ "Вортекс-ІВ" не вказує про будь які такі порушення, крім правомірності змісту окремих висновків, що стосуються здійснення господарських операцій з Товариствами з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс", "Тімена" і "Автошина".

Виключно в контексті вказаного суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками (абзац 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1. статті 14 ПК України).

Таким чином, суб`єкт господарської діяльності, який здійснює будь-які операції, визначені підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до підпункту 212.1.15 п. 212.1 статті 212 Кодексу є платником акцизного податку.

В силу вимог абзаців 1, 2 підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Отже, особа (платник податку), яка планує здійснювати будь-які операції з пальним на митній території України, які визначені в абзаці 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, має до початку здійснення таких операцій зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та в подальшому складати акцизні накладні на обсяги реалізації.

Позивач, в обґрунтування протиправності податкового повідомлення-рішення № від 10.12.2018 зазначає про те, що ТзОВ "Вортекс-ІВ" не придбавалось у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" і не продавалось Товариствам з обмеженою відповідальністю "Тімена" і "Автошина" пальне, а, у спірному випадку, мало місце передача позивачу та відповідна реалізація (перепродаж) ним саме талони (картки) на пальне, що у розумінні підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, не тягне за собою обов`язок реєстрації ТзОВ "Вортекс-ІВ" як платника акцизного податку.

Досліджуючи вказані доводи позивача та наявні в матеріалах справи докази, подані позивачем на їх підтвердження, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями за №ШК-07683 від 11.05.2017 (надалі по тексту також - договір №ШК-07683 від 11.05.2017), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" (постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" (покупець), постачальник зобов`язується постачати покупцю нафтопродукти партіями, в подальшому іменовані товар, а покупець зобов`язується прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість на умовах даного договору (а.с.17-19).

Товар згідно даного договору постачається постачальником покупцю партіями. Під партією товару розуміється кількість та асортимент товару, визначений в окремій видаткові накладній на товар. Якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ, ГСТУ, ТУУ та інших нормативних документів (підпункти 1.4., 1.6. пункту 1 договору №ШК-07683 від 11.05.2017).

За змістом видаткових накладних №165609 від 07.07.2017, №150229 від 22.06.2017, №167877 від 10.07.2017, №169725 від 12.07.2017, виданих відповідно до договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями за №ШК-07683 від 11.05.2017, ТзОВ "Нафтотрейд Ресурс" реалізувало ТзОВ "Вортекс-ІВ" товар "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0", кількістю 10 000 л (8 295 кг) на загальну суму з ПДВ - 209 900,00 гривень; кількістю 3 620 л (3 017 кг) на загальну суму з ПДВ - 75 983,80 гривень, кількістю 3 300 л (2 737 кг) на загальну суму з ПДВ - 69 267,00 гривень та кількістю 1 250 л (1 037 кг) на загальну суму з ПДВ - 26 237,50 гривень відповідно (а.с.20-21, 22, 23, 24).

Вказаний товар - паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО, згідно вищезазначених видаткових накладних поставлений позивачу у формі картки на пальне номіналом 5, 10 і 20 л із зазначенням відповідних номерів штрих-карки (а.с.20-21, 22, 23, 24).

Позивач представив договори поставки №60 від 24.01.2017 і №88 від 06.07.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" (продавець) та Товариствами з обмеженою відповідальністю "Тімена", "Автошина" (покупці), відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 яких, в порядку та на умовах, визначених цими договорами, постачальник зобов`язується передавати у власність покупцям визначені цими договорами, серед іншого, інші товарно-матеріальні цінності (товар) згідно з видатковими накладними на кожну партію товару, а покупці зобов`язуються прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору (а.с.36-38, 48-50).

Як свідчить зміст видаткової накладної №88 від 23.06.2017, виданої відповідно до договору поставки №60 від 24.01.2017, ТзОВ "Вортекс-ІВ" реалізувало ТзОВ "Тімена" товар "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО", кількістю 3 405 л на загальну суму з ПДВ - 75 000,00 гривень, у формі талонів на дизельне паливо номіналом 5, 10 і 20 л (а.с.39).

Відповідно до даних видаткових накладних №№№91, 92 від 07.07.2017, №93 від 10.07.2017, №95 від 12.07.2017, виданих на виконання договору поставки №88 від 06.07.2017, ТзОВ "Вортекс-ІВ" реалізувало ТзОВ "Автошина" товар "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО", кількістю 6 135 л на загальну суму з ПДВ - 130 028,10 гривень, кількістю 3 780 л на загальну суму з ПДВ - 80 136,00 гривень, кількістю 3 600 л на загальну суму з ПДВ - 76 320,00 гривень та кількістю 1 250 л на загальну суму з ПДВ - 26 500,00 гривень відповідно, у формі талонів на дизельне паливо номіналом 5, 10 і 20 л (а.с.51, 52, 53, 54).

Таким чином, з наведеного слідує, що придбаний ТзОВ "Вортекс-ІВ" товар у ТзОВ "Нафтотрейд Ресурс", в подальшому на підставі договорів поставки №60 від 24.01.2017 і №88 від 06.07.2017 був реалізований позивачем Товариствам з обмеженою відповідальністю "Тімена" і "Автошина", про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні №88 від 23.06.2017, №№91, 92 від 07.07.2017, №93 від 10.07.2017, №95 від 12.07.2017.

При цьому суд зазначає, що зміст договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями за №ШК-07683 від 11.05.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" засвідчує обставину придбання позивачем товару, а саме пального - "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО", так як предметом даного договору визначено постачання виключно нафтопродуктів (партіями).

Водночас таку обставину засвідчують видаткові накладні, складені відповідно до даного договору, зокрема, у графі "Товар" вказано його назву "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО".

Як уже зазначалось судом вище, згідно абзацу 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1. статті 14 ПК України під реалізацією пального для цілей розділу VI цього Кодексу розуміється будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі зокрема договорів купівлі-продажу, які передбачають перехід права власності.

Слід відзначити те, що договором поставки нафтопродуктів оптовими партіями за №ШК-07683 від 11.05.2017 (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 договору) передбачено перехід права власності на товар до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Видаткові накладні №165609 від 07.07.2017, №150229 від 22.06.2017, №167877 від 10.07.2017, №169725 від 12.07.2017, видані відповідно до даного договору, підписані сторонами, а отже право власності на товар "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО" перейшло до позивача з моменту їх підписання.

Суд констатує, що в подальшому саме товар "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО" було реалізовано ТзОВ "Вортекс-ІВ" покупцям ТзОВ "Тімена" і ТзОВ "Автошина" на підставі укладених договорів поставки, при цьому такий товар реалізований у форма талонів на пальне.

Так, згідно видаткової №88 від 23.06.2017, складеної відповідно до договору поставки №60 від 24.01.2017, у графі "Товар" вказано назву товару, який постачається ТзОВ "Тімена" - "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО (талони)" (а.с.39).

Відповідно до видаткових накладних №№91, 92 від 07.07.2017, №93 від 10.07.2017, №95 від 12.07.2017, складених на виконання договору поставки №88 від 06.07.2017, у графі "Товар" вказано назву товару, який постачається ТзОВ "Автошина", яким також є "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО (талони)" (а.с.51, 52, 53, 54).

Таким чином, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов переконливого висновку про реалізацію ТзОВ "Вортекс-ІВ" в користь ТзОВ "Тімена" і ТзОВ "Автошина" товар "паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО".

Форма передачі товару - у вигляді "талонів" не має для спірних правовідносин вирішального значення, так як предметом договорів постачання було саме паливо.

Слід відмітити, що Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 за №281/171/578/155, визначено наступні терміни та визначення.

Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг.

Талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 за №1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами (надалі по тексту також - Правила №1442), яким визначено порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (надалі по тексту також - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Відповідно до вимог пункту 10 Правил №1442 розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків.

Крім того, пунктом 4.4 ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять", встановлено, що роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

В свою чергу, згідно пункту 4.11 цього ДСТУ, торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб`єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використовування.

Отже, можна дійти висновку, що картки на пальне або бланки-дозволи та скретч-картки (старт-картки) якраз і є різновидами послуг, що надаються безпосередньо роздрібними торговцями нафтопродуктами чи на договірних засадах уповноваженими ними особами.

Суд відхиляє доводи позивача, про те, що для виникнення об`єкта оподаткування з реалізації пального необхідним є існування як фізичного відпуску так і переходу права власності або розпорядження до отримувача пального, та вказує на наступне.

Метою здійснення реєстрації платником акцизного податку є контроль за обігом підакцизного товару - пального, та виявлення об`єкта оподаткування акцизним податком, а тому законодавець визначив, що обов`язковій реєстрації підлягають особи (платники податку) лише за однієї умови - такі особи планують здійснювати операції з реалізації пального, інші ж умови (обставини), зокрема такі як фактичне отримання пального і його фізичний відпуск кінцевим споживачам, тобто рух пального через суб`єкта господарювання, наявність АЗС тощо, не є умовами такої реєстрації, такі обставини мають значення для оподаткування акцизним податком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №815/2461/17 від 13 березня 2018 року.

Окрім того, необхідно відмітити, що відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 11.07.2017 за №1083/6/99-99-15-03-03-15 ПК, у разі якщо за даними первинних документів товариство здійснює операції з отримання від постачальників та реалізацію покупцям палива з отриманням (наданням) до видаткових накладних на паливо смарт-карток та талонів на пальне, у цьому випадку товариство є платником акцизного податку в розумінні підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України.

У спірному випадку мало місце передача (відпуск) саме палива із умовою отримання через талони відповідного номіналу та номера штрих-коду.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача на Специфікації №1, №2, №3, №4 до договору поставки нафтопродуктів за №ШК-07683 та акти прийому передачі штрих-карток до видаткових накладних №165609 від 07.07.2017, №150229 від 22.06.2017, №167877 від 10.07.2017, №169725 від 12.07.2017, Специфікацію №1 до договору №60 від 24.01.2017 та акт прийому передачі до видаткової накладної №88 від 23.06.2017, Специфікації №1, №2, №3, №4 до договору №88 від 06.07.2017 та акти прийому передачі до видаткових накладних №№91, 92 від 07.07.2017, №93 від 10.07.2017, №95 від 12.07.2017 (а.с.28-35, 44-46, 58-67), як на докази реалізації позивачем саме талонів на пальне, оскільки такі документи не були представлені ТзОВ "Вортекс-ІВ" при здійсненні контролюючими органами перевірки, за результатами якої складено акт №1165/09-19-14-11/38555489 від 16.11.2018 та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Дана обставина підтверджується пояснення відповідача, зазначеними в адміністративному позові.

Як відмітив представник Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження висновків, викладених у акті перевірки від 16.11.2019 за №1165/09-19-14-11/38555489, які були викладені за результатами документальної планової виїзної перевірки діяльності товариства. Однак до поданого заперечення ТзОВ "Вортекс-ІВ" не долучалось вищевказаних документів (а.с.131-134).

Таким чином, позивачем ні до перевірки, ні до заперечень щодо висновків акту перевірки не долучались жодні специфікації та акти приймання-передачі паливних карток.

На спростування такого висновку суду і доводів відповідача з даного приводу, позивачем не наданого жодних пояснень та доказів, в тому числі позивач не скористався правом подання відповіді на відзив на позовну заяву.

Згідно вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, з урахуванням зазначеного слід дійти висновку, що акти приймання-передачі та специфікації, які містяться в матеріалах адміністративної справи, були відсутні у позивача на час складання податкової та бухгалтерської звітності.

Водночас, суд погоджується із доводами відповідача про те, що наявність таких актів приймання-передачі та специфікацій, не спростовує факт реалізації позивачем палива без реєстрації платником акцизного податку, наслідком чого є накладення штрафу, передбаченого статтею 117 Податкового кодексу України.

Згідно вимог пункту 117.3 статті 117 ПК України, здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № від 10.12.2018, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 387 984,10 гривень, за здійснення останнім реалізації паливно-мастильних матеріалів без реєстрації платником акцизного податку на загальну суму 387 984,10 гривень.

Таким чином, визначена податковим органом сума штрафних санкцій 387 984,10 гривень, відповідає пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України.

Беручи до уваги встановлені обставини та наведені норми чинного законодавства, а також те, що позивач здійснював реалізацію пального на підставі договорів поставки, які передбачали перехід права власності, а отже підлягав реєстрації як платник акцизного податку, враховуючи суму реалізованого пального - 387 984,10 гривень, суд дійшов висновку про правомірність застосування відповідачем до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 387 984,10 гривень, згідно податкового-повідомлення рішення № від 10.12.2018.

З даних підстав вимоги ТзОВ "Вортекс-ІВ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.12.2018, є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру в розмірі 5 819,77 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №90 від 19.03.2019 (а.с.3).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вортекс-ІВ" (ідентифікаційний код юридичної особи 38555489), вул. Левинського, 3А, м. Івано-Франківськ, 76014.

Представник позивача - Адвокат АО "Станіслав Груп" Тинів Ігор Дмитрович (ордер на надання правової допомоги серії ІФ №072568 від 20.03.2019), пл. Міцкевича, 8, офіс 13, м. Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39394463), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.