Справа № 1340/4938/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/4938/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Сокирки Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить : визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення позивача до матеріальної відповідальності та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2018 №1563 «Про притягнення капітана ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності».

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що наказ командира військової частини від 27.09.2018 №1563 «Про притягнення капітана ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності виданий без встановлення обставин відповідно до п.19 Положення про матеріальну відповідальність, всупереч вимогам Конституції України та чинного законодавства.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов. В обгрунтування якого зазначив, що протоколом про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, який був переданий на розгляд до Яворівського районного суду Львівської області.

Яворівським районним судом Львівської області 02.05.2018 прийнято рішення про заподіяння шкоди державі на суму 804,93 грн за використані та переплачені відпустки та 5289,99 грн за речове майно, строки носіння якого ще не закінчились та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Позивач оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку.

Апеляційним судом Львівської області 10.08.2018 винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення закрито.

Закриваючи справу про накладення адміністративного стягнення за закінчення строків притягнення до відповідальності, суд апеляційної інстанції підтвердив факт заподіяння ОСОБА_1 матеріальних збитків державі, надавши право командиру частини вирішити питання про притягнення останнього до матеріальної відповідальності відповідно до наявних у нього владних повноважень, що передбачено абз.4 пункту 17 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженою постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95.

Відтак, вважає позовні вимоги безпідставними та такими що не підлягають до задоволення.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не встановлена та не доведена його протиправна поведінка, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди, вина у заподіянні шкоди, умови та причини, що сприяли її заподіянню, як того вимагають приписи Положення про матеріальну відповідальність. Тому, вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що наданий чинним законодавством України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив такі задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю, з підстав викладених у відзиві, просила відмовити в задоволенні таких.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що капітан ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з березня 2015 року на посаді заступника помічника командира з фінансово-економічної роботи-начальника служби, а з травня 2015 приступив до виконання обов`язків помічника командира з фінансово-економічної роботи-начальника служби з перервами по даний час.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2018 № 213 командиром військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування за фактом виявлених переплат та недоутримань у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно акту службового розслідування ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальника фінансової служби, протягом 2016-2017 років, в порушення вимог абзацу 6 та 12 пункту 3.2.21 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року №300, ст. 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу командира №540 від 22.05.2017 «Про затвердження функціональних обов`язків особового складу військової частини НОМЕР_1 », вчинив недбале ставлення до військової служби, а саме: не забезпечив контроль за витрачанням державних коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей на загальну суму 24899,80 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На підставі акту розслідування, на ОСОБА_1 був складений протокол 16.03.2018 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-15 КУпАП, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.

Вищевказаний протокол був направлений до розгляду Яворівському районному суду Львівської області.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 02.05.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та стягнуто 2465 грн штрафу в дохід держави.

Позивач не погодився з вказаним рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Яворівського районного суду Львівській області від 02.05.2018 скасовано, провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення закрито.

На підставі листа військової прокуратури Львівського гарнізону від 11.09.2018 №16-3197 «Про усунення порушень вимог Бюджетного кодексу України», враховуючи рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02.05.2018 та рішення Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 , керуючись пунктом 17 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р №243/95 та з метою відшкодування заподіяних державі збитків в сумі 6093,99 грн командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ №1563 від 27.09.2018 про притягнення капітана ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Позивач не погодився з вищевказаним наказом, звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.1, 2 та 4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Одним із видів військової служби є військова служба за контрактом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно ст. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 45, 84, 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» свідчить, що військовослужбовця може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише у випадку безспірного доведення його вини (вчиненні дисциплінарного проступку).

Згідно ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, органи управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків (статті 172-10-172-20).

З матеріалів справи видно, що підставі акту службового розслідування прокурором відділу військової прокуратури Західного регіону України старшим лейтенантом юстиції Куцак А.В. щодо ОСОБА_1 був складений протокол №4 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час перегляду постанови суду першої інстанції по даній справі про адміністративне правопорушення, постановою апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 провадження було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Також, апеляційний суд Львівської області в постанові від 10.08.2018 зазначив, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальника фінансової служби, протягом 2016-2017 років, в порушення вимог абзацу 6 та 12 пункту 3.2.21 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року №300, ст. 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу командира №540 від 22.05.2017 «Про затвердження функціональних обов`язків особового складу військової частини НОМЕР_1 », вчинив недбале ставлення до військової служби, а саме: не забезпечив контроль за витрачанням державних коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей на загальну суму 6093,99 гривні.

У коментарі до ст. 247 (п.8) зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Якщо вже є постанова компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, то за тим самим фактом ця особа вже не може бути притягнута до адміністративної відповідальності. Тож і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути.

В даному випадку суд не закрив провадження на підставі цієї обставини.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2018 №1563 «Про притягнення капітана ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності».

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та наведених положень чинного законодавства України суд вважає, що відповідач при притягненні ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

У зв`язку із викладеним, у задоволені позову про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2019 року.

Суддя Гулкевич І.З.