Справа № 280/1013/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 травня 2019 року Справа № 280/1013/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, )

про визнання відмови незаконною та неконституційною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якій позивач просить суду:

визнати відмови Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 12.02.2019 року щодо обчислення мені щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в період з 04 грудня по 31 грудня 2018 року та в період з 01 січня по 31 січня 2019 року незаконними та неконституційними;

зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити мені обчислення та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці за період з 04 грудня по 31 грудня 2018 року , виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці ТУ ДСА України в Запорізькій області за № 08-02/1245 від 14.12.2018 року та за період з 01 січня по 31 січня 2019 року, виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці ТУ ДСА України в Запорізькій області від 15 січня 2019 року за № 08-02/27.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у звязку з підвищенням розміру суддівської винагороди працюючого судді, ТУ ДСА України в Запорізькій області 14.12.2018 надало позивачу довідку для обчислення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці починаючи з 04.12.2018, на підставі чого 14.12.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018. Проте, 28.01.2019 відповідач надав відповідь, в якій зазначено, що перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача проведено з 01.01.2019. Також, позивач зазначає, у зв`язку з підвищенням розміру суддівської винагороди працюючого судді, ТУ ДСА України в Запорізькій області 15.01.2019 надало позивачу довідку для обчислення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01.01.2019, на підставі чого 15.01.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019. Позивач вказує, що оскільки із наданих відповідачем листів не було видно з яких підстав йому проведено обчислення та виплата щомісячного грошового утримання не з 04.12.201 та не з 01.01.2019 відповідно до довідок ТУ ДСА України в Запорізькій області, знову звернувся до відповідача з проханням надати роз`яснення підстав часткового задоволення його заяв. Листами відповідач повідомив, що перерахунок щомісячного грошового утримання як судді у відставці, на підставі наданих довідок ТУ ДСА України в Запорізькій області проведено вірно, згідно вимог чинного законодавства. Позивач зазначає, що не здійснюючи в період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року та з 01.01.2019 по 31.01.2019 року розрахунок його щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із зміною суддівської винагороди працюючих суддів на відповідній посаді, відповідач вчинив бездіяльність, що надало позивачу підстав для звернення із даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 25.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судовому засіданні 22.04.2019.

15 квітня 2019 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх.№14989), відповідно до якого встановлено, що постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року затверджений Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України. Представник відповідача вказує, що відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку №3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. 10.01.2019 відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача виходячи із розміру суддівської винагороди, визначеної у довідці ТУ ДСА в Запорізькій області від 14.12.2018 № 08-02/1245 з 01.01.2019. Також, 17.01.2019 відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача виходячи із розміру суддівської винагороди, визначеної у довідці ТУ ДСА в Запорізькій області від 15.01.2019 № 08-02/27 з 01.02.2019. Зазначає, що перерахунки відповідачем проведено у відповідності до закону України «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням вимог Порядку №3-1. Просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.04.2019 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 22.04.2019 виправлено помилку в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2019.

Ухвалою суду від 22.04.2019 постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засідання призначеному на 23.05.2019.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що згідно постанови Верховної Ради України від 20.05.2004 за №1734-ІV «Про звільнення суддів», відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України, ст.43 Закону України «Про статус суддів» ОСОБА_1 був звільнений з посади судді Токмацького районного суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та одержує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

14.12.2018 позивач звернувся до об`єднаного управління із заявою в якій просив провести обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши довідку про суддівську винагороду від 14.12.2018 № 08-02/1245, видану ТУ ДСА в Запорізької області. Згідно вказаної довідки суддівська винагорода, яка враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судцям у відставці станом на 04.12.2018 склала 42288,00 грн., у тому числі посадовий оклад 26430,00 грн. та доплата за вислугу років 15858,00 грн.

На підставі вказаних вище документів, об`єднаним управлінням проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019.

15.01.2019 позивач звернувся до об`єднаного управління із заявою в якій просив провести обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши довідку про суддівську винагороду від 15.01.2019 № 08-02/27, видану ТУ ДСА в Запорізької області. Згідно вказаної довідки суддівська винагорода, яка враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судцям у відставці станом на 01.01.2019 склала 46104,00 грн., у тому числі посадовий оклад 28815,00 грн. та доплата за вислугу років 17289,00 грн.

На підставі вказаних документів об`єднаним управлінням проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2019.

29.01.2019 позивач повторно звернувся до об`єднаного управління із заявами в яких просив провести обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 по 31.12.2018, відповідно до довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від 14.12.2018 № 08-02/1245, та за період з 01.01.2019, відповідно до довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від 15.01.2019 № 08-02/27 на які отримав відповіді, з повідомленням про те, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 та з урахуванням п. 4 розділу ІІ порядку проведено перерахунок щомісячного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду, виданої ТУ ДСА в Запорізькій області від 14.12.2018 № 08-02/1245 з 01.01.2019 та на підставі довідки про суддівську винагороду, виданої ТУ ДСА в Запорізькій області від 15.01.2019 № 08-02/27 з 01.02.2019. Перерахунки проведено вірно, згідно вимог чинного законодавства.

Позивач не погоджуючись із бездіяльністю, яка полягає у не проведенні перерахунку довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року та з 01.01.2019 по 31.01.2019, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяці, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв`язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) повинно було перераховано з 01.01.2019 та з 01.02.2019 відповідно.

Суд зазначає, що згідно із статтею 141 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» та рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 у справі №4-рп/2016), у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.09.2016 та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

04.12.2018 Конституційним Судом прийнято рішення №11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В частині 3 резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також, Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини 10 статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з 04.12.2018 втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VІ, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VІII, та відновили свою дію положення цієї статті в її первинній редакції, а саме «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом.», а отже саме з 04.12.2018 виникає право у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921,00 грн., що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019.

При цьому, суд вважає помилковим посилання відповідача на пункт 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 №3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожним поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

На підставі викладеного, суд зазначає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у позивача виникло з 04.12.2018 року, з прийняттям Рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 у справі №1-7/2018 (4062/15), та з 01.01.2019 - з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що відповідає вимогам ст.ст.19, 92 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Додатково суд зазначає, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Крім того, суд зазначає що в довідках ТУ ДСА в Запорізької області 14.12.2018 № 08-02/1245 та від 15.01.2019 № 08-02/27, чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 04.12.2018 та 01.01.2019 відповідно, і відповідач, не повертаючи їх як неналежно оформлені, прийняв ці довідки до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 04.12.2018 та з 01.01.2019, а з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що не відповідає вимогам Конституції України та законів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Листами від 28.01.2019 №825/С-9 та від 29.01.2019 №48/С-9 відповідач повідомив позивача, що перерахунок грошового утримання судді у відставці зроблено з 01.01.2019 та 01.02.2019, а не відмовляв в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 та 01.01.2019. Тобто фактично вчинив бездіяльність щодо розгляду заяв позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019 про що також і зазначає сам позивач.

В зв`язку з чим, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення за заявами ОСОБА_1 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019.

З урахуванням вищевикладених обставин суд також вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не проведення за заявою ОСОБА_1 від 14.12.2018 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та за заявою ОСОБА_1 від 15.01.2019 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2019 по 31.01.2019.

Зобов`язати Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04 грудня по 31 грудня 2018 року, виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці ТУ ДСА України в Запорізькій області за № 08-02/1245 від 14.12.2018 року.

Зобов`язати Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня по 31 січня 2019 року, виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці ТУ ДСА України в Запорізькій області від 15 січня 2019 року за № 08-02/27.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, ).

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2019.

Суддя А.В. Сіпака