Справа № 621/2982/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 р.Справа № 621/2982/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С. ,

при секретарі судового засідання Машурі Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченка Володимира Миколайовича на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2019 (повний текст складено 25.01.2019, головуючий суддя І інстанції Бібік О.В., м.Зміїв Харківської області) по справі № 621/2982/18 за позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченка Володимира Миколайовича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом з вимогами: визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0263/50800/18 від 17.10.2018.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2019 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 .

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу та під час апеляційного розгляду справи позивач, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивачу належить на праві приватної власності транспортний засіб TOYOTA, модель CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30.09.2018 державним інспектором відділу митного оформлення №4 КПВВ «Чаплинка» митного посту «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 складено протокол №0263/50800/18 за ознаками порушення митних правил, що передбачені ст. 477 Митного кодексу України.

Із даного протоколу слідує, що 30 вересня 2018 року, близько 00 години 10 хвилин, в зону митного контролю відділу митного оформлення № 4 митного посту «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, заїхав транспортний засіб марки TOYOTA, модель CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації транспортного засобу - Україна, VIN код (номер кузова) НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , який прямував із своєю дружиною гр. України ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_3 ) у напрямку «в`їзд» з вільної економічної зони «Крим» на материкову частину України.

Під час здійснення митного контролю транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації транспортного засобу - Україна, VIN код (номер кузова) НОМЕР_4 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , посадовими особами митного органу було виявлено факт порушення встановленого законодавством порядку ввезення даного транспортного засобу з території Російської Федерації на територію вільної економічної зони «Крим».

Протоколом одночасно повідомлено позивачу про дату розгляду матеріалів 17.10.2018 року в Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за адресою: 67300, м. Херсон, вул. Гоголя 131.

ОСОБА_2. 03.10.2018 направив відповідачу письмові заперечення проти складеного протоколу, у яких просив врахувати вказані обставини та звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 477 МК України у зв`язку з відсутністю в діях складу вказаного правопорушення, оскільки встановлені обставини свідчать про те, що інкриміноване йому діяння не містить усіх ознак складу такого правопорушення, зокрема такої ознаки як винність, а тому відсутній склад у цілому.

Постановою заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченка В.М. в справі про порушення митних правил №0263/50800/18 від 17.10.2018 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 477 Митного кодексу України, зокрема вказано, що позивач вчинив порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, а саме транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що автомобіль, на якому позивач виїжджав із України та повертався назад, використовує лише як засіб пересування для власних потреб та для потреб родини, підприємницькою діяльністю не займається. Відповідачем не доведено порушення позивачем саме вільної митної зони.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері порушення митних правил визначає Митний кодекс України (далі - МК України), постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї" від 4 червня 2015 р. № 367, розпорядження Кабінету Міністрів України "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" від 30 квітня 2014 р. № 424-р.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї" від 4 червня 2015 р. № 367 наведено перелік контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України, виїзду з неї для автомобільного сполучення, а саме, контрольні пункти "Каланчак", "Чаплинка", "Чонгар", які розташовані і діють на території Херсонської області з адміністративним кордоном Автономної Республіки Крим, в яких здійснюється прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасову окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначених для перетинання державного кордону.

Згідно ч. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" від 30 квітня 2014 р. № 424-р передбачено, що у зв`язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістськи налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово закрито пункти пропуску та пункти контролю.

Згідно переліку, зазначеному у Додатку до вищевказаного розпорядження Кабінету Міністрів України, у зв`язку з військовою агресією з боку Російської федерації, пункти пропуску через державний кордон України та пункти контролю, що розташовані на території Автономній Республіки Крим, тимчасово закриті.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 року №535 "Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства доходів і зборів" Кримську та Севастопольську митниці реорганізовано шляхом їх приєднання до Херсонської митниці Міністерства доходів і зборів.

Відповідно до ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК України) "митні формальності" - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно пунктів 1-3 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перемішуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до МК України та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Пунктом 6.3 статті 6 Закону України від 12.08.2014 №1636-УП "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон України №1636-УП) передбачено, що митні формальності, пов`язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", здійснюється у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених у статті 329 МК України, як при переміщенні через митну територію України.

При цьому, п.7.1 ст.7 зазначеного Закону встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія розділу XII МК України.

Відповідно до статті 477 МК України, порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, вивезення товарів з цієї території, проведення операцій з товарами, поміщеними в режим вільної митної зони, а так само порушення встановленого частиною другою статті 436 цього Кодексу строку розпорядження товарами, розміщеними у вільній митній зоні, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цієї зони тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 57 ст. 4 МК України передбачено, що всі будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі, валютні та культурні цінності, електроенергія, крім транспортних засобів комерційного призначення, відносяться до категорії "товару".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що для складу правопорушення, передбаченого ст. 482 МК України, необхідна наявність спеціального предмету правопорушення - товару у розумінні п. 57 ст. 4 МК України.

Разом з тим, згідно пункту 58 ст. 4 МК України, транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відповідності до положень пункту 58 ст. 4 МК України, транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що транспортний засіб марки TOYOTA, модель CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи рухомою річчю в силу ст.181 ЦК України, підпадає під термін "товар", визначений у диспозиції ст. 477 МК України, оскільки як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб позивача фактично використовувався їм виключно для особистого користування, підпадає під визначення "транспортний засіб особистого користування", закріпленого у положеннях п. 58 ст. 4 МК України.

Крім того, з системного аналізу положень статті 6 Закону України №1636-УП, якими передбачені особливості поставки товарів на (з) території вільної економічної зони "Крим" випливає, що вказані положення розповсюджуються саме на товари у розумінні п. 57 ст. 4 МК України, а також на транспортні засоби комерційного призначення, до яких не відноситься транспортний засіб позивача.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вказаний автомобіль використовувався для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату, позивач виїхав з території України на власному автомобілі, а потім повертався на територію України на цьому ж автомобілі, вказаний автомобіль є для позивача предметом особистого користування і використовується лише для задоволення власних потреб та потреб родини, то автомобіль особистого користування не є товаром в розумінні ст.477 МК України, що унеможливлює притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 477 МК України.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову позивача , доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує правову позицію, сформовану Європейським судом з прав людини у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченка Володимира Миколайовича на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2019 по справі № 621/2982/18 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2019 по справі № 621/2982/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц Н.С. Бартош