Справа № 520/8964/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р. Справа № 520/8964/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2019, головуючий суддя 1 інстанції Старосєльцева О.В. по справі № 520/8964/18

за позовом Харківської міської ради в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю

до ОСОБА_1

про 1) зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інн НОМЕР_1 ), власними силами або за власний рахунок знести самочинно побудовані житловий будинок літ "А-2", площею 228 кв.м., веранду літ "а", веранду літ "а2", гараж літ "Б" по 2-му проїзду Звенигородському,13 у м.Харкові 2) стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Харківської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю (далі - позивач, Інспекція) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_1 власними силами або за власний рахунок знести самочинно побудовані житловий будинок літ "А-2", площею 228 кв.м., веранду літ "а", веранду літ "а2", гараж літ "Б" по 2-му проїзду Звенигородському,13 у м.Харкові.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 залишено без задоволення адміністративний позов.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити адміністративний позов.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що вимоги припису № 370-Пр-У від 08.05.2018 є не виконаними, що є порушенням пп. «б» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 3 пп. 3 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 № 553. При цьому, позивач послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.08.2018 по справі № 807/62/16, згідно якої обов`язок органу державного архітектурно-будівельного контролю, щодо звернення до суду у разі невиконання суб`єктом містобудування вимог припису не є дискреційними повноваженнями такого органу, а є обов`язком останнього.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 призначено до розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке задоволено ухвалою суду від 08.04.2019 вищезазначене клопотання задоволено, процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поновлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 відкрито провадження по справі № 520/8964/18, та ухвалою суду від 11.05.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

На підставі направлення для проведення позапланового заходу державного контролю від 19.04.2018 № 370-н та звернення ОСОБА_1 від 16.04.2018, працівниками Інспекції проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої складено акт № 370-А.

Під час перевірки інспекцією встановлено наявність самочинно збудованих ОСОБА_1 . об`єктів: будинок "А -2 " площею 228 м.кв.м, веранда "а", веранда "а1", веранда "а2", гараж "Б" без документа, що надає право на виконання будівельних робіт, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34, ч.1, 2 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз.2 п.5, п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466).

Виявлені обставини були кваліфіковані Інспекцією як порушення та підстави для видання припису № 370-ПР-У від 08.05.2018, згідно з яким вимагалось у термін до 08.07.2018 усунути факт самочинного будівництва.

Під час виходу працівниками Інспекції на об`єкт: "Домоволодіння по Звенигородському 2-му проїзду,13 у м. Харкові" (направлення для проведення планового (позапланового) заходу строком дії з 18.07.2018 по 31.07.2018 ) з приводу перевірки виконання вимог припису №370-ПР-У від 08.05.2018 було виявлено відсутність суб`єкта містобудування (котрий має відношення до даного об`єкта), про що складено доповідну записку від 31.07.2018 на ім`я Начальника Інспекції ОСОБА_2

22 серпня 2018 року начальником Інспекції на ім`я заступника директора - начальника відділу правового забезпечення Департаменту територіального контролю Харківської міської ради було подано службову записку, в якій викладено хронологію перебігу подій з перевірки домоволодіння відповідача, констатацією порушень законодавства з питань містобудування та пропозицією звернення до суду з вимогою про знесення об`єкту самочинного будівництва.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з наявності процесуальної дієздатності у Інспекції на звернення до суду з даними позовними вимогами.

Суд апеляційної інстанції з вказаним висновком суду не погоджується, з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є зобов`язання відповідача знести власними силами або за власний рахунок самочинно збудований об`єкт.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності унормовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»

Частиною 1 ст. 38 вищезазначеного закону встановлено, що, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Перевіряючи наявність права у суб`єкта владних повноважень на звернення до суду з позовом, колегія суддів зазначає.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень <…> в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

23 квітня 2014 року постановою Кабінету Міністрів України № 150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції за переліком згідно з додатком та погоджено пропозицію щодо утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

08 липня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 230 «Про внесення зміни у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року № 85», відповідно до якої територіальні органи інспекцій стали підрозділами центрального апарату Держархбудінспекції України.

Відповідно наказом Держархбудінспекції України від 17 листопада 2014 року № 441 затверджено Положення про організацію ведення претензійно-позовної роботи у Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її територіальних органах - структурних підрозділах апарату Держархбудінспекції, яким встановлено єдиний порядок ведення претензійно-позовної роботи у Держархбудінспекції України та її територіальних органах - структурних підрозділах (далі - ТСП).

Відповідно до цього Положення у Держархбудінспекції України створено відповідний структурний підрозділ - Департамент нормативно-правового забезпечення (далі - Департамент), у складі якого діє відділ представництва інтересів в судах, а у ТСП - відповідно уповноважена особа, відповідальна за ведення претензійно-позовної роботи.

19 серпня 2015 року постановою КМУ № 671 «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю» затверджене Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю та установлено що:

- органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов`язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- до завершення здійснення заходів з утворення органів державного архітектурно-будівельного контролю в Київській та Севастопольській міських державних адміністраціях та сільських, селищних, міських радах або визначення структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на які покладаються повноваження, визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також затвердження актів спільної комісії такі повноваження здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція.

Отже, структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад у межах делегованих цим Законом державних повноважень є підконтрольними центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, представляють інтереси Держархбудінспекції України при розгляді спорів у судах, однак не можуть самостійно виступати як сторони в адміністративному процесі.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.12.2018 по справі № 817/226/16.

Згідно положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яке розміщено на офіційному сайті Харківської міської ради, право звернення до суду з позовними вимогами, щодо знесення самочинного будівництва у позивача відсутнє.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність процесуальної дієздатності у Інспекції, щодо звернення до суду з адміністративним позовом про знесення самочинно збудованого об`єкту.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.08.2018 по справі № 807/62/16 колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідачем у вказазній справі була Державна архітектурно-будівельна інспекція України, а отже відносини у даній справі не є подібними.

Частиною 1 ст. 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

З урахуванням вищезазначеного, а також приписів п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року по справі № 520/8964/18 скасувати.

Позовну заяву Харківської міської ради в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю до ОСОБА_1 про 1) зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інн НОМЕР_1 ), власними силами або за власний рахунок знести самочинно побудовані житловий будинок літ "А-2", площею 228 кв.м., веранду літ "а", веранду літ "а2", гараж літ "Б" по 2-му проїзду Звенигородському,13 у м.Харкові 2) стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Харківської міської ради - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін