Справа № 560/1021/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1021/19
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участю:секретаря судового засідання Бачок О.В. представника позивача - Варченко Н.А., представників відповідача - Трасковської С.В., Анцибор О.А.
розглянувши адміністративну справу за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 21.12.2018 № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі акту камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2017 року по МКП Хмельницькводоканал від 03.12.2018 №590/22-01-5805/03356128 відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 21.12.2018 №, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку грошового зобов`язання зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 5829,56 грн. та податкове повідомлення - рішення від 21.12.2018 № , яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку грошового зобов`язання та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 20577,36 грн. 27.12.2018 року МКП Хмельницькводоканал отримало податкові повідомлення - рішення від 21.12.2018 року № та № та оскаржило їх в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги, Державна фіскальна служба України податкові повідомлення - рішення залишила без змін, а скаргу без задоволення. Позивач не погоджується із винесеними податковим органом податковими повідомленнями - рішеннями, та зазначає, що підприємство своєчасно і в повному обсязі відповідно до узгоджених податкових зобов`язань сплачувало податок на додану вартість, а тому підстав для нарахування будь-яких податкових зобов`язань у головного управління ДФС у Хмельницькій області не було, внаслідок чого звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 16.04.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у строк встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений податковим законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість МКП «Хмельницькводоканал» по податкових деклараціях за січень - серпень 2017 року, якою встановлено, порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), а саме несвоєчасно сплачено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за січень - серпень 2017 року на загальну суму 205773,60 грн., в т.ч. за січень в сумі 30246,80 грн., за лютий 29147,80 грн., за березень в сумі 29147,80 грн., за квітень 29147,80 грн., за травень 29147,80 грн., за червень в сумі 29787,80 грн., за липень в сумі 29147,80 грн. із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання; в сумі 29147,80 грн. за серпень 2017 року із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

За результатами перевірки складено акт від 03.12.2018 № 590/22-01-5805/03356128.

На підставі акта ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято податкові повідомлення - рішення про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість від 21.12.2018 № в сумі 20577,36 грн. та № в сумі 5829,56 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Таким чином, відповідачем було проведено камеральну перевірку з питань своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ, з урахуванням строків давності, визначених в ст. 102 Податкового кодексу України.

За нормами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами пункту 57.1 статті 57 цього кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивачем були подані податкові декларації з податку на додану вартість за січень-серпень 2017 року, однак податкові зобов`язання не були сплачені в строки визначені Податковим кодексом України, що підтверджується матеріалами справи.

Порушення термінів сплати виникало за рахунок зарахування узгоджених податкових зобов`язань, сплачених позивачем згідно поданих податкових декларацій, в рахунок погашення податкового боргу, що підтверджується випискою з інтегрованої картки позивача з податку на додану вартість. В свою чергу податковий борг виник в результаті наступного.

В тому числі, за результатами проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, оформленої актом перевірки від 17.01.2017 № 0009/22-01-14-01/03356128, згідно податкового повідомлення-рішення від 02.02.2017 № , контролюючим органом було нараховано МКП «Хмельницькводоканал» основного платежу в сумі 82819,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 20705,00 грн.

Відповідно до п. 129.1.1. ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 129.3.1 ст.129 Податкового кодексу України зазначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Внаслідок чого у відповідності до п. 129.1.1. ст. 129 Податкового кодексу України, при проведенні в картці особового рахунку зазначеного вище податкового повідомлення-рішення, в автоматичному порядку була нарахована пеня в сумі 29148,04 грн.

Як встановлено судом з матеріалів справи 15.02.2017 МКП «Хмельницькводоканал» було сплачено грошові зобов`язання, визначені контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення 02.02.2017 № в сумі 103524,00 грн., однак не сплачено пеню, нараховану згідно п. 129.1.1. ст. 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Оскільки податкове повідомлення-рішення від 02.02.2017 № позивачем не оскаржувалось в адміністративному чи судовому порядку, а нараховані за ним грошові зобов`язання з податку на додану вартість отримали статус узгоджених та стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, то відповідно, була узгоджена і пеня в сумі 29147,80 грн., яка нарахована згідно статті 129 Податкового кодексу України, на встановлену перевіркою суму заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яка зазначена в податковому повідомлені - рішенні.

З врахуванням переплати в сумі 0,24 грн., податковий борг підприємства склав 29147,80 грн. (пеня).

Позивачем 23.02.2017 сплачено податкове зобов`язання згідно податкової декларації за січень 2017 року в сумі 590480,00 грн.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

За правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із системного тлумачення пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України випливає, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Суд зазначає, що за рахунок сплати, та на виконання п. 87.9. ст. 87 ПКУ, пеня позивачем в сумі 29147,80 грн. була погашена, однак у підприємства виник податковий борг в сумі 29147,80 грн., а саме - недоплата податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ за січень 2017 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що аналогічна ситуація відбувалась протягом періодів 2017 року, які підлягали камеральній перевірці.

Судом встановлено, що позивачем оскаржено до суду податкові вимоги №7982-17 від 04.05.2017 та №11319/17 від 01.06.2017 щодо сплати податкового боргу (пені) в сумі 29147,80 грн..

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.07.2017 в задоволенні адміністративного позову Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових вимог - відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року - без змін.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що пунктом 129.3.1 ст.129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.02.2017 позивач сплатив податкові зобов`язання, визначені податковим повідомленням-рішенням від 02.02.2017 № на суму 103524,00 грн., тому відповідач правомірно закінчив нарахування пені та направив позивачу вимогу про її сплату.

Також, з матеріалів справи встановлено, що після набрання чинності ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 платіжним дорученням № 230 від 08.11.2017 пеня позивачем була сплачена, що також підтверджено і у виписках з інтегрованої картки платника податків.

Суд зазначає, що штрафні санкції за порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань згідно податкових декларацій за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2017 року, застосовувалися контролюючим органом у 2019 році, а не в період оскарження вимог про сплату боргу в судовому порядку, тому інтегрована картка платника у 2019 році містить інформацію з врахуванням ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року по справі № 822/1741/17, якою відмовлено у задоволенні позову МКП «Хмельницькводоканал» про визнання протиправними та скасування податкових вимог №7982-17 від 04.05.2017 та №11319/17 від 01.06.2017 щодо сплати податкового боргу (пені) в сумі 29147,80 грн.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що податковий борг в сумі 29147,80 грн., на момент застосування штрафних санкцій, правомірно обліковувався в інтегрованій картці МКП «Хмельницькводоканал», внаслідок чого контролюючим органом правомірно та у відповідності до норм Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань самостійно визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2017 року.

Відповідно до пункту 131.2 статті 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України, суд зазначає, що законом імперативно встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.

При цьому контролюючий орган зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Отже, можливість зарахування контролюючим органом сум сплаченого платником податку податкового боргу в рахунок заборгованості попередніх періодів незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, передбачена п.87.9 ст.87, п.131.2 ст.131 ПК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 05.06.2018 у справі № 821/1750/18.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому п.126.1 ст.126 ПК України не містить винятків для застосування штрафу за порушення строків сплати узгодженої суми податкового зобов`язання в залежності від того, як платник податків її сплатив - добровільно чи в порядку п.87.9 ст.87 ПК України.

Актом камеральної перевірки від 03.12.2018 № 590/22-01-5805/03356128 встановлено факт порушення термінів сплати Міським комунальним підприємством "Хмельницькводоканал" сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень - серпень 2017 року на загальну суму 205773,60 грн. із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання по податковому повідомленню-рішенню № від 21.12.2018; за серпень 2017 року на суму 29147,80 грн. із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання по податковому повідомленню - рішенню № від 21.12.2018.

В даному випадку, терміни сплати порушені із затримкою більше 30 днів, тобто положеннями п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачено відповідальність платника податків у вигляді штрафу у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу та 20 % погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, оскільки позивачем несвоєчасно сплачено грошові зобов`язання з податку на додану вартість:

- за січень - серпень 2017 року на загальну суму 205773,60 грн. із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, то штрафна санкція становить 20577,36 грн. (205773,60 грн. х 10 %);

- за серпень 2017 року на суму 29147,80 грн. із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, то штрафна санкція становить 5829,56 коп. ( 29147,80 грн. х 20%).

Згідно зі ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У зв`язку з чим, приймаючи податкові повідомлення-рішення, що є предметом оскарження відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність винесення податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 21.12.2018 № та № про застосування до позивача штрафних санкцій, а тому позовні вимоги про скасування зазначених вище податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 травня 2019 року

Позивач:Міське комунальне підприємство "Хмельницькводоканал" (вул. Водопровідна, 75, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 03356128)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький