Справа № 360/358/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року справа №360/358/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року (повний текст складено 21 лютого 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/358/19 (суддя І інстанції - Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого звернувся представник позивача - адвокат Бірюков Ігор Юрійович з позовом до суду, до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в Станично-Луганському районі), відповідно до якого позивач просив суд: - визнати протиправними дії УПФУ в Станично-Луганському районі щодо неврахування до стажу роботи позивачу, який дає право на пенсію за віком, періоду роботи з 24.06.1977 по 01.07.1999 в Сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "Челюскінець"; - зобов`язати УПФУ в Станично-Луганському районі зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, період з 24.06.1977 по 01.07.1999 в Сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "Челюскінець" з 19.09.2017.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 19.09.2017 УПФУ в Станично - Луганському районі була нарахована позивачу пенсія за віком. При нарахуванні пенсії відповідач не зарахував трудовий стаж позивача з 24.06.1977 по 01.07.1999 в радгоспі ім. Челюскінцев, який 09.11.1994 перейменований в Колективне сільськогосподарське підприємство "Челюскінець", яке 17.01.1997 перейменовано в Сільськогосподарське акціонерне товариство закритого типу "Челюскінець".

12.02.2018 позивач звернувся до УПФУ в Станично-Луганському районі із заявою про повідомлення підстав не зарахування трудового стажу для призначення пенсії з 24.06.1977 по 01.07.1999.

Листом від 23.02.2018 № 23/3-5 відповідач зазначив, що трудовий стаж для призначення пенсії не зараховано позивачу у зв`язку з тим, що в трудовій книжці у записі № 4 про прийом на роботу наказ та дата наказу записано ручкою іншого кольору.

18.04.2018 позивач особисто прибув до УПФУ в Станично - Луганському районі з трудовою книжкою та довідками що підтверджують його трудовий стаж, але інспектор відмовилася приймати довідки та заяву про зарахування трудового стажу для призначення пенсії.

02.05.2018 позивач поштою направив до відповідача заяву про зарахування трудового стажу для призначення пенсії з підтверджуючими довідками.

УПФУ в Станично-Луганському районі надіслав на адресу позивача лист від 24.05.2018 № 64/3-5 за змістом ідентичним з попереднім листом, але в листі відповідач підтверджує, що позивач 18.04.2018 був у відповідача на особистому прийомі, хоча рішення про відмову в зарахуванні трудового стажу для призначення пенсії знов позивачу не надав.

Позивач скористався своїми правами та виконав свої обов`язки щодо надання документів для зарахування трудового стажу для перерахунку пенсії, тому лист № 64/3-5 від 24.05.2018 вважає рішенням про відмову у зарахуванні трудового стажу, яке вважає незаконним у зв`язку з чим звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі № 360/358/19 позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо неврахування до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком, періоду роботи з 24.06.1977 по 01.07.1999 в Сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "Челюскінець". Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, період роботи з 24.06.1977 по 01.07.1999 в Сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "Челюскінець" з 19.09.2017.

Відповідачем не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подано апеляційну скаргу, в якій, просив оскаржене рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що перевірити достовірність документів, створених на території не підконтрольній державній владі України управління не має змоги, Тому не можливо зарахувати період роботи у совхозі "Челюскінцев" з 24.06.1977 по 01.07.1999, у зв`язку з тим, що підтверджуюча довідка надана установою, яка знаходиться на тимчасово "підконтрольної владі Україні території.

Представником позивача на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка від 14.09.2017 № НОМЕР_1 (арк. спр. 9).

19.09.2017 позивач звернувся до УПФУ в Станично-Луганському районі із заявою щодо призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (арк. спр. 42).

УПФУ в Станично-Луганському районі призначена пенсія за віком позивачу з 19.09.2017 без зарахування періоду роботи у радгоспі "Челюскінець" (арк. спр. 37).

12.02.2018 позивач звернувся до УПФУ в Станично-Луганському районі із заявою про повідомлення підстав не зарахування трудового стажу для призначення пенсії з 24.06.1977 по 01.07.1999 (арк. спр. 20).

У листі УПФУ в Станично-Луганському р-ні від 23.02.2018 № 23/3-5 зазначено, що трудовий стаж для призначення пенсії не зараховано Позивачу у зв`язку з тим, що в трудовій книжці у записі № 4 про прийом на роботу наказ та дата наказу записано ручкою іншого кольору (арк. спр. 21).

02.05.2018 позивач поштою направив до відповідача заяву про зарахування трудового стажу для призначення пенсії з підтверджуючими довідками Сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу "Челюскінець" від 01.02.2018 № 1 та № 2, в яких зазначено, що позивач дійсно працював з 24.06.1977 по 01.07.1999 в радгоспі ім. Челюскінцев, який 09.11.1994 перейменований в Колективне сільськогосподарське підприємство "Челюскінець", яке 17.01.1997 перейменовано в Сільськогосподарське акціонерне товариство закритого типу "Челюскінець" (арк. спр. 18, 23).

Листом УПФУ в Станично-Луганському районі від 24.05.2018 № 64/3-5 зазначено, що трудова книжка позивача повинна відповідати нормативним актам законодавства України, про що було повідомлено на особистому прийомі 18.04.2018. Додатково повідомлено: у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові (рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики,, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р затверджений перелік населених пунктів, на території органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють повному обсязі свої повноваження. В переліку цих пунктів с.Челюскінців. Перевірити достовірність документів, створених на території підконтрольній державній владі України управління не має змоги. Тому не можливо зарахувати період роботи у колгоспі " Челюскінцев" 24.06.1977 по 01.07.1999 у зв`язку з тим, що підтверджуюча довідка надана установою, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній владі Україні території (арк. спр. 24-25).

Згідно трудової книжки позивача ОСОБА_1 на підставі наказу від 24.06.1977 № 130-к прийнятий до штату в радгосп ім. Челюскінцев шофером з 24.06.1977, який 09.11.1994 перейменований в Колективне сільськогосподарське підприємство "Челюскінець", яке 17.01.1997 перейменовано в Сільськогосподарське акціонерне товариство закритого типу "Челюскінець", 01.07.1999 звільнений на підставі розпорядження від 01.07.1999 № 60 п. 28 (арк. спр. 117).

Посилання відповідача як на підставу не зарахування стажу роботи з 24.06.1977 по 01.07.1999 на те, що в трудовій книжці у записі № 4 про прийом на роботу наказ та дата наказу записано ручкою іншого кольору, є незмістовним з таких підстав.

Так, розділом 2 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", на який посилається сам відповідач, вказано, що записи у трудовій книжці виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Все це є у трудовій книжці ОСОБА_1 , а саме: записи про прийом на роботу наказ та дата наказу зроблені акуратно, кульковою ручкою синього кольору. Той факт, що номер наказу та дата наказу зроблені більш насиченими чорнилами того ж синього кольору, не може бути визнаним підставою для не зарахування ОСОБА_1 страхового стажу більше 22 років.

При цьому в "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" ніяких відомостей про те, що записи не можуть бути зроблені іншими чорнилами або іншим почерком, взагалі немає.

Крім того, той факт, що записи про прийом ОСОБА_1 до штату в радгосп ім. Челюскінцев відповідають дійсності, підтверджується також записом у його трудовій книжці під номером 5 про перейменування радгоспу в Колективне сільськогосподарське підприємство "Челюскінець" (наказ від 09.11.1994 № 36-а-к), під номером 6 перейменування в Сільськогосподарське акціонерне товариство закритого типу "Челюскінець" (наказ від 17.01.1997 № 2.а.к), від номером 7 про звільнення з СГАТЗТ, де заначено, що він звільнений у зв`язку з переведенням до СТОВ "Україна" на підставі розпорядження від 01.07.1999 № 60 п. 28. При цьому всі записи виконані без виправлень та не містять інших відомостей, які можна розцінити як сумнівні.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, судом першої інстанції зазначено наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком ( пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).

Статтею 26 Закону №1058 визначені умови призначення пенсії за віком.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Тобто, Законом №1058 передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В силу пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, "письмово повідомляє заявника" про те, які документи "необхідно подати" додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що саме "орган, що призначає пенсію", надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість, відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач необґрунтовано не зарахував стаж роботи з 24.06.1977 по 01.07.1999 з урахуванням того, що номер наказу про прийом на роботу та дата наказу вказані іншими чорнилами та іншим почерком.

Наявні записи в трудовій книжці позивача не суперечать та не порушують положення розділу 2 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", оскільки записи у трудовій книжці виконані акуратно, кульковою ручкою чорнилом синього кольору, і завірені печаткою записи про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Судом узгоджується позиція позивача щодо факту, що номер наказу та дата наказу зроблені чорнилами іншого кольору не може бути визнаним підставою для не зарахування ОСОБА_1 страхового стажу, оскільки такий запис узгоджується з іншими записами та підтверджуються іншими доказами по справі (запис у трудовій книжці під номером 5, 6 про перейменування підприємства та переведення до іншого підприємства, де заначено, що позивач дійсно працював у радгоспі ім. Челюскінців, який був перейменований у КСП "Челюскінець", а згодом - на САТЗТ "Челюскінець", і підставою цих записів стали накази по зазначеним підприємствам).

Документи, надані позивачем з території, тимчасово не підконтрольній українській владі, не можуть бути визнані як належні докази для вирішення заявленого спору.

Оскільки судом встановлено, що позивач надав відповідачу необхідні документи та відомості для зарахування роботи позивача в Сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "Челюскінець" з 24.06.1977 по 01.07.1999 як страхового стажу, за встановлених обставин у суду наявні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію на підставі наданих позивачем документів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що є всі підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 24.06.1977 по 01.07.1999, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповдач зазначив, що про порушення свого права позивач дізнався 24.05.2018 з листа відповідача від 12.05.2018 року, але до суду з даним позовом звернувся 25.01.2019 року. заяви про поновлення пропущенного строку не звертався.

Позивач заперечував проти доводів відповідача, наголошуючи на тому, що лист відповідача він отримав лише у серпні-вересні 2018 року, після неодноразового звернення до відповідача з вимогою надати йому відповідне рішення.

Зазначені заперечення позивача про отримання листа відповідача від 12.05.2018 року у серпні-вересні 2018 року, відповідачем не спростовані відповідними доказами.

Щодо посилання відповідача на наказ Міністерства праці України, Міністе6рства соціального захисту населення України, Міністерства юстицію № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованого і Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року яким затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі Інструкція) колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.4 Інструкції зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При вирішенні цієї справи суд виходить з конституційного принципу незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який сформульований, зокрема, у рішеннях Конституційного Суду України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях цього Суду від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, а також від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп висловив позицію, згідно якої закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач як на підставу не зарахування стажу роботи з 24.06.1977 по 01.07.1999 позивача посилався на те, що в трудовій книжці у записі № 4 від 26.04.1977 року про прийом на роботу наказ та дата наказу записано ручкою іншого кольору, саме в порушення п.2.4 Інструкції

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на п.2.4 Інструкції, яка на час вчинення запису не існувала, є порушенням незворотності дії нормативно-правового акта у часі.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі № 360/358/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі № 360/358/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко