Справа № 440/119/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.Справа № 440/119/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 18.02.19 року по справі № 440/119/19

за позовом ОСОБА_1

до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивача з 01.08.2017;

- зобов`язати відповідача відновити позивачу щомісячну виплату пенсії та сплатити заборгованість за період, починаючи з 01.08.2017 і до її відновлення;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача сплатити позивачу заборгованість за весь період, починаючи з 01.08.2017 і до її відновлення - у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Попереджено позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

ОСОБА_1 , не погодившись з вищевказаною ухвалою, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року про повернення позовної заяви по справі №440/119/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області. Ухвалити окрему ухвалу щодо судді Полтавського окружного адміністративного суду ОСОБА_4

В обґрунтування вимог скарги посилається на незаконність рішення суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви заявнику. Так, зазначає, що згідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Посилається, що ст. 94 КАС України чи інших законом України не містяться вимоги про особливий порядок засвідчення копії документів, а саме: паспорту позивача чи пенсійного посвідчення. Тобто, надані суду засвідчені копі документів представником позивача - адвокатом Галій С.А. повністю відповідають вимогам ст. 94 КАС України. Крім того, вказує, що якщо у суду виникли сумніви щодо наданих учасниками копій документів по справі то, суд мав би право за своєї ініціативою, на підставі ст. 94 КАС України, витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Колегія суддів зазначає, що оскільки позивач по справі був звільнений судом апеляційної інстанції від сплати судового збору, а тому останнім не витребувалося, відповідно до заявленого представником позивача клопотання, з Головного управління ДФС у Полтавській області (місцезнаходження: 36014, вул. Європейська, 4, м. Полтава) відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів за 2018 р. щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

02.05.2019 р. Карлівське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що вимоги апелянта є необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству, а постановлена ухвала є законною та постановленою на основі повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі №440/119/19 без змін.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України, відповідно до якого позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали у суду були відсутні відомості про усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частинами 1, 4 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так, вимоги до позовної заяви встановлено статтею 160 КАС України, відповідно до п. 8 ч.5 якої в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч.4 ст. 161 КАС України документи позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 ч.4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч.ч. 2, 4 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому відповідно до ч. ч. 5 та 6 вищевказаної статті учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для ухвалення Полтавським окружним адміністративним судом ухвали від 21.01.2019 р. про залишення позовної заяви без руху стало те, що долучені до позовної заяви копії документів, оригінали яких знаходяться у позивача (паспорт, пенсійне посвідчення), не засвідчені підписом позивача із зазначенням дати такого засвідчення. Крім того, зазначено, що копії паспорта та пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , що завірені адвокатом з копії, не є належним чином оформленими доказами у розумінні статті 94 КАС України.

01.02.2019 р. представник позивача Галій С.А. на виконання вищевказаної ухвали суду першої інстанції направив завірені копії документів позивачем ОСОБА_1 , а саме: копію паспорту, копію РНОККПП, копію довідки внутрішньо переміщеної особи, копію пенсійного посвідчення позивача.

Колегія суддів зауважує, що ухвалення судом першої інстанції рішення про залишення позовної заяви без руху та як наслідок оскаржуваної ухвали про повернення позивачу позовної заяви є передчасним та необґрунтованим, оскільки у відповідності до приписів ч.6 ст. 94 КАС України суд першої інстанції не був позбавлений можливості витребувати з власної ініціативи у позивача оригінали письмових доказів та оцінити їх на предмет належності, допустимості та достовірності у відповідності до приписів ст. 90 КАС України вже у судовому засіданні під час розгляду даної справи.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, яка була викладена в постанові від 25.04.2019 р. по справі №826/12627/18.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

При цьому, суд першої інстанції має надавати оцінку певним доказам після відкриття провадження по справі за правилами відповідного провадження.

Посилання суду першої інстанції на те, що оскільки позивач фактично проживає на тимчасово окупованій території Донецької області, на якій державні органи влади України не здійснюють своїх повноважень, а тому у ситуації з внутрішньо переміщеними особами, які повернулися проживати на тимчасово окуповані території, наявний високий ризик їхньому життю через воєнні дії, відсутність у додатках до позовної заяви належним чином оформлених письмових доказів може з високою ймовірністю свідчити про намагання третіх осіб привласнити кошти використовуючи документи позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи є лише припущеннями, які не підтверджені належними доказами по справі. Крім того, дані доводи могли бути перевірені судом під час підготовчого засідання чи при розгляді справи по суті.

Отже, ухвала про повернення адміністративного позову є такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо заявленого апелянтом клопотання про ухвалення окремої ухвали щодо судді Полтавського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 ., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Так, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Реалізація такої процесуальної дії як постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, а рішення про ухвалення такого різновиду ухвал, приймається при виявленні таких порушень закону, які вимагають інформування компетентних органів, уповноважених на вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Колегія суддів зазначає, що заявлене позивачем клопотання на думку колегії суддів не містить обґрунтованих та достатніх підстав, які б давали підстави для постановлення судом апеляційної інстанції окремої ухвали, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі № 440/119/19 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 20.05.2019 року