Справа № 823/3832/14
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/3832/14 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично - дорожнє будівництво" до Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" з адміністративним позовом до Корсунь-Шевченківської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (правонаступником якої є Смілянська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області) в якому просило суд скасувати податкове повідомлення - рішення Корсунь-Шевченківської ОДПІ від 08.07.2014 № в частині про донарахування податку на додану вартість в сумі 1960657 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 490164 грн 25 коп.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року, позов ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" задоволено у повному обсязі.

Постановою Верховного суду від 15.08.2018 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Корсунь-Шевченківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області № від 08.07.2014 в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 1960657,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 490164,25 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що на виконання вимог постанови Верховного Суду судом першої інстанції так і не було надано належної правової оцінки доводам податкового органу щодо відсутності у позивача документів на оплату придбаного товару, товарно-транспортних накладних, товаросупровідних документів, складських документів на отриманий товар, сертифікатів якості придбаного товару та наявності розбіжностей в датах первинних документів.

При цьому, апелянт звертає увагу суду, що сукупність наведених у апеляційній скарзі доводів податкового органу, а саме щодо: невідповідності в первинних документах умовам договорів, вимогам, які до них ставляться, відсутності документів про підтвердження руху активів, відсутності доказів використання товару у власній господарській діяльності, в достатній мірі є підтвердженням нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами та відсутності у останнього права на податковий кредит.

За наведених обставин, апелянт стверджує, судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного ним судового рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Учасники судового процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи, проте явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили.

За наведених обставин та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснитим апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судами попепердніх інстаній та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Корсунь-Шевченківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області від 19.05.2014 № 203, направлень від 22.05.2014 № 60 та № 61 було проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" щодо дотримання вимог податкового та іншого законодавства під час взаємовідносин з ТОВ "Делва ЛТД", ТОВ "ТД "Демос" в січні 2014 року.

За результатами вищезазначеної перевірки Корсунь-Шевченківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області складено акт від 10.06.2014 № 58/2200/33757711.

В акті перевірки встановлено порушення ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" вимог п. 44.1 ст. 44, п. 45.2 ст. 45, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого податковий орган дійшов висновку, що підприємством занижено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету за січень 2014 року в сумі 2597180 грн.

На підставі вказаного акта перевірки Корсунь-Шевченківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області винесено податкове повідомлення-рішення від 08.07.2014 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 2597180 грн, штрафні санкції у сумі 649295 грн, всього на суму 3246475 грн.

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням контролюючого органу в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 1960657 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 490164 грн 25 коп. звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки з контрагентами ТОВ "Делва ЛТД", ТОВ "ТД "Демос" здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких, станом на час проведення позапланової виїзної документальної перевірки позивача були наявні всі первинні документи. Станом на час здійснення господарських операцій ТОВ "Делва ЛТД", ТОВ "ТД "Демос" були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Стосовно виявлених порушень в діяльності контрагентів позивача, то представники позивача зазначили, що за негативні наслідки мають відповідати саме контрагенти, які допустили такі порушення, а не позивач, який не має до цього відношення. Так, операції, обов`язок виконання яких був покладений на контрагентів позивача (ТОВ "Делва ЛТД", ТОВ "ТД "Демос"), ними фактично виконані і зауважень щодо якості та вчасності їх виконання з боку позивача не було.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" задоволено у повному обсязі.

У даній справі суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що фактичне виконання господарських зобов`язань позивачем підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Проте, скасовуючи вказані рішення першої та апеляційної інстанції, судом касаційної інстанції було зазначено, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам податкового органу щодо відсутності у позивача документів на оплату придбаного товару, товарно-транспортних накладних, товаросупровідних документів, складських документів на отриманий товар, сертифікатів якості придбаного товару, наявність розбіжностей в датах первинних документів у зв`язку з чим, дійшли передчасних висновків у даній справі.

Разом з цим, суд касаційної інстанції також вказав про необхідність під час нового розгляду справи врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог з урахуванням вказаних висновків суду касаційної інстанції, Черкаський окружний адміністративний суд виходив з того, що в матеріалах справи в повному об`ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог чинного законодавства, містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено, що здійснені позивачем господарські операції з контрагентами носили реальний характер, а отримані послуги (товар) використані у господарської діяльності, що не спростовано відповідачем.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Суд зазначає, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для донарахування позивачу зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 2597180, 00 грн. слугували висновки посадових осіб, якими було проведено перевірку позивача про не підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Делва ЛТД» та ТОВ «ТД Демос».

Так, щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Делва ЛТД» контролюючий орган посилався на акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 31 березня 2014 року № 478/04-62-22-1/38905373 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Делва ЛТД» щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за січень 2014 року», згідно якого вказаний контрагент відсутній за місцезнаходженням, у товариства відсутні об`єкти оподаткування та можливість реального здійснення операцій за січень 2014 року, у зв`язку із відсутністю виробничого обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ТД Демос» контролюючий орган посилається на акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 31 березня 2014 року №477/04-62-22-1/38905352 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД Демос» щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за січень 2014 року», згідно якого у вказаного контрагента відсутні об`єкти оподаткування, складські приміщення, трудові ресурси.

Вирішуючи питання щодо правомірності відповідних висновків контролюючого органу, що слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, між ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" в особі філії Новодністровська дільниця" (покупець) та ТОВ "Делва ЛТД" (постачальник) укладено договір поставки від 08 січня 2014 року № 7, за умовами якого останній зобов`язується передати у власність (поставляти) товар, назва, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, мови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Поставка товару здійснюється на умовах: склад постачальника, протягом 14 днів з моменту отримання заявки.

Судом встановлено, що факт реального виконання умов вказаногодоговору підтверджується такими документами: специфікацією від 08 січня 2014 року, видатковою накладною від 15 січня 2014 року № 106 на товар - мінеральний порошок МП-1 у кількості 1185,70 т, податковою накладною від 15 січня 2014 року №106 на загальну суму 652130,26 грн, у тому числі ПДВ 108 688,38 грн., банківськими виписками, договором відповідального зберігання укладеного позивачем з ТОВ "Делва ЛТД" 08 січня 2014 року за № 8 разом з додатковою угодою від 15 січня 2013 року до цього Договору, актом від 15 січня 2014 року № 1 про передачу мінерального порошка МП-1 у кількості 1185,7 т. на зберігання та акти передачі з відповідального зберігання.

Факт проведення розрахунків ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" за придбаний у ТОВ "Делва ЛТД" товар підтверджується банківською випискою АТ "Укрбудінвестбанк".

Судом також встановлено, що 08 січня 2014 року між позивачем в особі філії "Новодністровської дільниці" (покупець) та ТОВ "ТД Демос" (продавець) укладено договір купівлі - продажу нафтопродуктів № 3, відповідно до якого останній зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти (товар).

Реальне виконання умов вказаного договору підтверджується наявними у справі, а саме: специфікаціями, видатковими накладними податковими накладними та банківськими плисками.

Разом з цим, судом встановлено, що 08 січня 2014 року № 3 між ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" в особі філії "Новодністровська дільниця" (поклажедавець) та ТОВ "ТД Демос" було укладено договір відповідального зберігання від № 4, згідно умов якого товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажедавцем, і повернути товар поклажедавцю у схоронності. Факт реального виконання вказаного договору підтверджується, наявними у справі актом про передачу товарів на відповідальне зберігання, а також актами про передачу товарів з відповідального зберігання.

Факт проведення розрахунків ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" за придбані у ТОВ "ТД "Демос" товарно-матеріальні цінності в частині проведення фактичної оплати підтверджується банківською випискою АТ "Укрбудінвестбанк". При цьому частина суми була зарахована як борг ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" в особі філії "Новодністровська дільниця" перед ТОВ "ТД "Демос", який в травні 2014 року на підставі Договору про відступлення права вимоги № 2 від 30 травня 2014 року ТОВ "ТД "Демос" відступило ТОВ "Радалід".

Використання придбаних ТOB "Енергетично-дорожнє будівництво" за вказаними договорами товарно-матеріальних цінностей у власній господарській діяльності, підтверджується договором підряду від 29 квітня 2013 року на виконання будівельно-монтажних робіт із завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції з додатками, актом приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в до вказаного договору за січень 2014 року, довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 за січень 2014 року, податковою накладною по взаємовідносинах з ТОВ "ШДСУ".

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних та товаросупровідних документів, на підтвердження факту виконання зобов`язань між позивачем та ТОВ "Делва ЛТД", ТОВ "ТД "Демос" не є належним та беззаперечним доказом безтоварності спірних господарських операцій, оскільки такі документі не є документами первинного бухгалтерського обліку які підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а призначені для обліку їх руху.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 816/166/15-а, від 21.08.2018 року №816/786/15.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість тверджень відповідача про відсутність у позивача документів на оплату придбаного товару, товарно-транспортних накладних, товаросупровідних документів, складських документів на отриманий товар, сертифікатів якості придбаного товару.

При цьому, колегія суддів враховує, що в описово-мотивувальній частині акту перевірки від 10 червня 2014 року № 58/2200/33757711 посадові особи контролюючого органу не ставили під сумнів проведення розрахунків ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" з контрагентами ТОВ "Делва ЛТД" та ТОВ "ТД "Демос".

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що факт безтоварності господарської операції з придбання позивачем товару (робіт, послуг) у зазначених контрагентів не ставився податковим органом під сумнів в ході проведення перевірки, у той час як висновки акта, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, здебільшого, гуртуються на твердженнях контролюючого органу про наявність актів зустрічних звірок ТОВ "ТД "Демос" та ТОВ "Делва ЛТД" щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за січень 2014 року.

Проте, колегія суддів зауважує, що у разі якщо контрагентом платника податковий облік ведеться із порушенням вимог чинного законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а несплата податку продавцем та його контрагентами по ланцюгу постачання (в томі числі в разі ухилення від сплати), в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту та витрат покупцем.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що спірні господарські операції ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" з ТОВ "Делва ЛТД" та ТОВ "ТД Демос" мали реальний характер, здійснювалися для провадження власної господарської діяльності платника податку, відповідають економічному змісту, відображеному в укладених ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" з контрагентами договорах, та підтверджуються належним чином оформленими, документами первинного бухгалтерського обліку.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправними скасування оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення в частині про донарахування податку на додану вартість в сумі 1960657 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 490164 грн. 25 коп.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

Отже, на підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, з огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович