Справа № 826/15668/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Чаку Є.В., суддів Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І. розглянувши у письмовому провадженні заяву Громадської організації «Всеукраїнська спілка працівників торгівлі та послуг «Трудова співдружність» про забезпечення адміністративного позову Громадської організації «Всеукраїнська спілка працівників торгівлі та послуг «Трудова співдружність» до Київської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Громадська організація «Всеукраїнська спілка працівників торгівлі та послуг «Трудова співдружність» звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання протиправними дії Київської міської ради щодо підготовки проекту рішення Київської міської ради «Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві», оприлюдненого на офіційному порталі Києва 03.09.2018 року, яким зафіксована імперативна позиція Київської міської ради щодо обов`язковості укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою; зобов`язання Київської міської ради утриматися від вчинення дій, спрямованих на прийняття Київською міською радою рішення на основі проекту рішення Київської міської ради «Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві», оприлюдненого на офіційному порталі Києва 03.09.2018 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 27 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

03 травня 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від ГО «Всеукраїнська спілка працівників торгівлі та послуг «Трудова співдружність» надійшла заява про забезпечення позову шлязом заборони Київській міській раді до набрання законної сили рішенням суду в даній справі вчиняти дії щодо розгляду на пленарному засіданні ради проекту рішення Київської міської ради, створеного на основі проекту рішення Київської міської ради "Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві», оприлюдненого на офіційному порталі Києва 03.09.2018 року.

Згідно Наказу № 134к/тм від 23 квітня 2019 року головуючий суддя у справі Чаку Є. В. у період з 02.05.2019 року по 17.05.2019 року перебував у щорічній оплачувальній відпустці.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.3 ст. 150 КАС України ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла настуних висновків.

За приписами ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, в якій зазначено, зокрема, що судам необхідно враховувати, що, згідно з ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Так, у заяві про вжиття забезпечення позову зазначено, що після ухвалення оскаржуваного рішення суду від 27 лютого 2019 року на офіційному сайті Київради оприлюднено проект пленарного засідання Київради на 14.03.2019 року, пунктом 8 якого є розгляд проекту регуляторного акту Київради, дії по подготовці якого є предметом основної вимоги даного позову.

14.03.2019 року Київрадою прийнято рішення про перенесення проекту рішення на наступне пленарне засідання, яке відбудеться 14.05.2019 року.

Позивач вважає, що є очевидні ознаки, що ще до ухвалення апеляційним судом рішення по даній справі відповідач може прийняти рішення на основі проекту рішення Київради "Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торгівельного,побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві», оприлюдненого на офіційному порталі Києва 03.09.2018 року.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду разом із заявою стенограму пленарного засідання від 14.03.2019 року.

Водночас, будь-яких відомостей про включення у проект пленарного засідання Київради, яке мало відбутись 14.05.2019 року, чи у проект пленарного засідання на іншу дату, розгляд проекту рішення Київради "Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торгівельного,побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві», оприлюдненого на офіційному порталі Києва 03.09.2018 року, позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того, позивачем не доведено, що Проект рішення, оприлюдненого на офіційному порталі Києва 03.09.2018 року, буде затверджений на відповідному пленарному засіданні Київради як остаточний варіант регуляторного акта, в частині, що оскаржується позивачем.

З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що в даному випадку очевидної протиправності дій та рішень відповідача судом не встановлено, натомість обґрунтованість прийняття рішень та правомірність дій має бути розглянута судом в процесі судового розгляду.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на його обґрунтування, колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Громадської організації «Всеукраїнська спілка працівників торгівлі та послуг «Трудова співдружність» про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В.Файдюк

Є.І.Мєзєнцев