Справа № 826/4402/15
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4402/15 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» Ірклієнко Ю.П., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» Ірклієнка Ю.П., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Уповноважена особа, Фонд), в якому просив (з урахуванням зміни позовних вимог):

- визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Терра Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Терра Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) №ДР-76194:980 від 22.01.2013 року (а.с.15).

Відповідно до умов зазначеного договору, вкладник розміщує у банку на вкладному (депозитному) рахунку НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 600 000 грн. на строк 6 місяців з 22.01.2013 року по 05.08.2013 року.

Також, між ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДР-81311:980 від 12.03.2013 року, відповідно до якого вкладник розміщує у банку на вкладному (депозитному) рахунку НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 500 000 грн. на строк 6 місяців з 12.03.2013 року по 12.09.2013 року (а.с.21-22).

З матеріалів справи вбачається, що права на отримання зазначених вкладів були передані в заставу як засіб забезпечення виконання кредитного зобов`язання ТОВ «Сумиагрохімзахист» перед ПАТ «Банк Терра», згідно договорів застави майнових прав.

В свою чергу, на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.08.2014 року № 518 «Про віднесення ПАТ «ТЕРРА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.08.2014 року №72 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ТЕРРА БАНК», згідно з яким з 22.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасову адміністрацію в ПАТ «ТЕРРА БАНК» строком на три місяці з 22.08.2014 року по 22.11.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням від 18.11.2014 року №71 здійснено списання грошових коштів у порядку звернення стягнення за договорами застави майнових прав №З/2013/04-43 від 12.09.2013 року та №З/2013/05-43.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №156 від 23.12.2014 року про продовження повноважень Уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ТЕРРА БАНК» ОСОБА_2 з 23.12.2014 року до дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 831 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року № 159 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК».

В подальшому, на виконання плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «ТЕРРА БАНК» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено перехідний банк ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК».

22 грудня 2014 року Уповноваженою особою на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ТЕРРА БАНК» було здійснено передачу частини активів та зобов`язань ПАТ «ТЕРРА БАНК» до ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК».

Згідно наданої ПАТ «ТЕРРА БАНК» довідки від 30.12.2014 року, станом на 19.12.2014 року, у ПАТ «ТЕРРА БАНК» (залишок на рахунках позивача, а саме: на поточному рахунку 8290 складає 0,00 гривень та залишок на поточному рахунку НОМЕР_5 за Договором М ДР-100100:980 від 12.03.2013 року складає - 7003,97 гривень; залишок на поточному рахунку НОМЕР_4 складає 0,00 гривень та залишок на поточному рахунку НОМЕР_7 за Договором № ДР-100105:980 д 12.09.2013 року складає 5 836,64 гривень; залишок на поточному рахунку НОМЕР_6 складає 464 542,57 гривень.

Отже, кошти в сумі 477 383,18 грн. належать позивачу на праві власності.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок списання коштів Депозитні договори були розірвані та позивачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 «Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку» на який перераховано залишки коштів на депозитних договорах позивача.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо перерахування коштів позивача на рахунок № НОМЕР_1 «кредиторська заборгованість» є протиправними, а тому є законні підстави для подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ТЕРРА БАНК`за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)(далі по тексту - Закон № 4452-VI).

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Положеннями ч. 5 ст. 26 Закону № 4452-VI передбачено, що відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

За правилами ст. 28 зазначеного Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч 1. ст. 1059 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 4 договорів банківського вкладу (депозиту) зміни умов Договору здійснюються за взаємною домовленістю сторін з оформленням Додаткового правочину.

Отже, розірвання договорів вкладу та перерахування належних позивачу коштів на інший рахунок без дотримання письмової форми правочину та отримання згоди позивача є не законним та знаходиться поза межами правового поля.

Відповідачами не надано доказів повідомлення позивача про розірвання Депозитних договорів та відкриття позивачу іншого рахунку і переведення на такий рахунок коштів позивача.

Згідно п. 16 ст. 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з ч. 5 даної статті під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед кредиторами.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI термін «вкладник» вживається у значенні «фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката».

Разом із цим, даний Закон не дає визначення поняття «кредитор банку». Визначення «кредитор банку» міститься у ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань.

В даному випадку, між ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк» було укладено договори банківського вкладу (депозиту), після погашення заборгованості за кредитним договором, залишок коштів є саме банківським вкладом, оскільки у ПАТ «Терра Банк» відсутні інші майнові зобов`язання перед позивачем ніж за договорами банківського вкладу.

Зазначене вказує на протиправність дій Уповноваженої особи щодо самовільного перерахування коштів позивача на рахунок № НОМЕР_1 «кредиторська заборгованість».

Згідно із п. 8 ч. 4 ст. 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти: за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань.

Як зазначено вище, розпорядженням від 18.11.2014 року №71 здійснено списання грошових коштів у порядку звернення стягнення за договорами застави майнових прав №З/2013/04-43 від 12.09.2013 року та №З/2013/05-43. Отже з дня виконання зобов`язання, а саме з 18.11.2014 року позивач набув права на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Терра Банк».

Згідно статті 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, перелік вкладників формується Уповноваженою особою Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Враховуючи, що станом на прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Терра Банк» позивач набув права на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Терра Банк», за рахунок Фонду, в межах визначеної Законом суми та як наслідок на включення його до переліку вкладників.

Відповідно до п. 12 р. II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860,передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6. р. III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Отже, перелік вкладників формується Уповноваженою особою станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, в подальшому, Уповноважена особа Фонду наділена правом на надання до Фонду додаткової інформації про вкладників.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Терра Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають задоволенню.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Терра Банк», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в даному випадку є належним способом захисту порушеного права позивача, а тому зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та законним.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п. 2 ч. 4 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860 (надалі - Порядок) Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Отже, загальний реєстр вкладників формується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виключно на підставі Переліку вкладників або додаткової інформації поданої Уповноваженою особою Фонду.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в силу згадуваних норм законодавства зобов`язаний включити позивача до загальний реєстр вкладників ПАТ «Терра Банк» для здійснення виплат коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором, в межах 200 000,00 грн. після подання Уповноваженою особою Фонду інформації щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На час вирішення справи відсутні спірні правовідносини безпосередньо між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення останнього до Загального реєстру вкладників, що свідчить про передчасність заявлених вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення в цій частині.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, Уповноваженою особою, як суб`єктом делегованих повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів неподання щодо позивача, як вкладника, додаткової інформації до Фонду, відповідно до норм чинного законодавства.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2019 року