Справа № 520/10282/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 р. Справа № 520/10282/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Захарова Н.О.

представника відповідача Нечіпорук І.В.

представника відповідача Постнікова І .О.

представника відповідача Прохорчук Н.В.

представника третьої особи Штанкевська Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2019, суддя Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 10.01.19 по справі № 520/10282/18

за позовом Заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області

до Відділу освіти Печенізької районної державної адміністрації, Печенізької районної ради Харківської області, Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області третя особа Мартівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Печенізької районної ради Харківської області

про визнання протиправною бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (далі - позивач, прокурор) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу освіти Печенізької районної державної адміністрації (далі - відповідач-1, Відділ освіти Печенізької РДА), Печенізької районної ради Харківської області (далі - відповідач-2, Районна рада), Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області (далі - відповідач-3, Сільська рада), в якому просив суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Печенізької РДА з приводу оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під спорудами Мартівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Печенізької районної ради Харківської області (далі - Мартівська ЗОШ І-ІІІ ступенів) та стадіоном, 2) визнати протиправною бездіяльність районної ради з приводу оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під спорудами Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та стадіоном, 3) визнати протиправною бездіяльність Сільської ради з приводу оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під спорудами Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та стадіоном, 4) зобов`язати Відділ освіти Печенізької РДА вжити заходів стосовно оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку прощею 3,0га під спорудами Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та стадіоном за адресою: вул. Харківська, буд. 2, с. Мартове, Печенізький район , Харківська область , 5) зобов`язати Районну раду вжити заходів стосовно оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку прощею 3,0 га під спорудами Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та стадіоном за адресою: вул. Харківська, буд. 2, с.Мартове, Печенізький район , Харківська область , 6) зобов`язати Сільську раду вжити заходів стосовно оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку прощею 3,0 га під спорудами Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та стадіоном за адресою: вул. Харківська, буд. 2, с. Мартове, Печенізький район, Харківська область .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 залишено без задоволення вищезазначені позовні вимоги.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив про те, що, в порушення земельного законодавства, Мартівська ЗОШ І-ІІІ ступенів користується земельною ділянкою загальною площею 3 га без правовстановлюючих документів на неї, що створює передумови для зловживань зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування закладу. Рішенням ХХІІІ сесії VІ скликання Сільської ради від 03.10.2012 виділено кошти з бюджету Сільської ради в сумі 8170,00 грн. на виконання частини власних повноважень з метою централізації їх в районному бюджеті для проведення спільних заходів та соціальних програм (Програма модернізації матеріально-технічної бази закладів освіти району на 2008-2012 роки) для оформлення документації на постійне користування на земельну ділянку території Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та стадіону та передано зазначені кошти у сумі 8170,00 грн. з доходів Сільської ради у вигляді міжбюджетного трансферту (субвенції). З цією метою між Сільською радою та районною радою затверджено договір від 01.10.2012, проте вказані кошти так і не були використані за призначенням. Вважає, що бездіяльність Сільської та Районної рад є триваючою та протиправною, а висновки суду першої інстанції про те, що під ознаки протиправної бездіяльності підпадає виключно за наявності у зобов`язаної особи об`єктивної змоги вчинити певне діяння. Також, всупереч вимогам ч. 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд не вирішив питання про заміну первісних відповідачів належним.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2019 відкрито провадження по справі № 520/10282/18.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

22 квітня 2019 року на адресу суду від Відділу освіти Печенізької РДА по справі надійшов відзив, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому зазначив про те, що посилання прокурора на не виконання відповідачами покладених на них повноважень є безпідставними, оскільки на даний час оформлено право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою вул. Харківська, буд. 2, с. Мартове, Печенізький район, Харківська область , якому передувало прийняття рішення про зміну типу та перейменування Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів на комунальний заклад «Мартівський ліцей Печенізької районної ради Харківської обл.», проводяться роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності, на підтвердження зазначеного надано письмові докази.

22 квітня 2019 року Районною радою подано відзив, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обгрунтування своєї позиції у відзиві зазначено про те, що Мартівська ЗОШ І-ІІІ ступенів знаходиться на балансі Відділу освіти Печенізької РДА на праві оперативного управління. Посилаючись на приписи ст. 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вказав, що на даний час оформлено право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою вул. Харківська, буд. 2, с. Мартове, Печенізький район, Харківська область та проводяться роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за вказаною адресою, на підтвердження зазначеного надано письмові докази. Вважає посилання прокурора на не виконання відповідачами покладених на них повноважень безпідставними.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представників відповідачів, представника третьої особи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзивах на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

На території с. Мартове Печенізького району Харківської області в адміністративній будівлі за адресою: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Харківська, б.2 функціонує Школа .

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Сільська рада, Районна рада, Відділ освіти, Школа є окремими та самостійними суб`єктами права із статусом юридичної особи.

З наданого до суду апеляційної інстанції Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2019 індексний № 153566290, вбачається, що власником нежитлових будівель за адресою Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Харківська, б.2 з18 .01.2019 є Печенізька районна рада.

Рішенням Сільської ради XXXIX сесії VII скликання від 24.01.2019 визнано таким, що втратило чиність рішення ХVІІІ сесії VІ скликання Сільської ради від 27.03.2012 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою за адресою вул. Харківська, с. Мартове Мартівська ЗОШ І-ІІІ ступенів…».

Рішенням Сільської ради XXXIX сесії VII скликання від 24.01.2019 надано Відділу освіти Печенізької РДА дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності (землі запасу), землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель комунального закладу «Мартівський ліцей Печенізької районної ради Харківської обл.», орієнтовною площею 1,2500 га та стадіону орієнтовною площею 1,8500 га за адресою вул. Харківська, буд. 2, с. Мартове, Печенізький район, Харківська область для подальшого складання документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою.

Рішенням Сільської ради XXXXI сесії VII скликання від 19.02.2019 надано Відділу освіти Печенізької РДА дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності (землі запасу), землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель комунального закладу «Мартівський ліцей Печенізької районної ради Харківської обл.», орієнтовною площею 3,5000 га за адресою вул. Харківська, буд. 2, с. Мартове, Печенізький район, Харківська область для подальшого складання документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою.

Також до суду надано копію акту погодження меж земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 24 ЗК України, державним і комунальним сільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям надаються земельні ділянки із земель державної і комунальної власності у постійне користування для науково-дослідних, навчальних цілей та ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є обов`язковою.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

З урахуванням наведеного, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції на вимогу суду документи про технічні характеристики споруд та будівель Школи (паспорти, акти введення в експлуатацію), документи про реєстрацію речових прав на споруди і будівлі Школи надано не було.

Частинами 1, 2 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст.22 Закону України «Про освіту» від 5 вересня 2017 року № 2145-VIII, що діє з 28.09.2017, юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти, залежно від засновника, може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Частиною 2 статті 63 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII, що діяв до 28.09.2017 року, було визначено, що земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 1, 2, 5 статті 80 Закону України «Про освіту» від 5 вересня 2017 року № 2145-VIII, що діє з 28.09.2017 року, до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Заклади освіти всіх форм власності, зареєстровані у встановленому законом порядку, мають рівні умови користування нерухомим майном державної або комунальної власності, що передається в оренду.

Згідно статті 37 Закону України «Про загальну середню освіту», Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в галузі загальної середньої освіти в межах їх компетенції, зокрема, контролюють додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів в галузі освіти, обов`язкове виконання Державного стандарту загальної середньої освіти всіма навчальними закладами системи загальної середньої освіти, розташованими на їх території.

Відповідно до частини 2 статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою, щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 6 ст. 186 ЗК України визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Розпорядженням КМУ від 17.10.2012 №802-р передбачено Міністерству освіти і науки, молоді та спорту, іншим центральним органам виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебувають дошкільні, загальноосвітні навчальні заклади, Міністерству фінансів, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям здійснити протягом 2012 і 2013 років заходи, пов`язані з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (п.1); Державному агентству земельних ресурсів та його територіальним органам забезпечити проведення землевпорядних робіт і оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, в установленому законодавством порядку (п.2); 3. Міністерству фінансів передбачити відповідні бюджетні призначення для фінансування заходів, передбачених цим розпорядженням (п.3).

Письмовими доказами у справі підтверджено, що Мартівська ЗОШ І-ІІІ ступенів є окремим та самостійним суб`єктом права із статусом юридичної особи.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Комунального закладу «Мартівський ліцей Печенізької районної ради Харківської обл.», останній знаходиться у комунальній власності територіальних громад селища і сіл Печенізького району і є правонаступником Мартівської ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Згідно п 1.4 Статуту засновником визначено Печенізьку РДА. (а.с.26).

Заклад освіти є юридичною особою, має печатку, штамп, ідентифікаційний номер (п.1.3 Статуту).

Заклад освіти має право, зокрема, бути власником і розпорядником рухомого і нерухомого майна згідно з законодавством України та власним статутом (п.1.13 Статуту).

За положенням п. 10.3 Статуту, контроль за правильним використанням коштів фонду загального обов`язкового навчання здійснюють Печенізька РДА та відділ освіти Печенізької РДА.

Аналіз наведених положень дає підстави дійти до висновкупро те, що фактичним користувачем земельної ділянки та зацікавленою особою в її отриманні у постійне користування є саме комунальний заклад «Мартівський ліцей Печенізької районної ради Харківської обл.».

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що комунальний заклад «Мартівський ліцей Печенізької районної ради Харківської обл.», як окремий та самостійний суб`єкт суспільних відносин із статусом юридичної особи, є особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, якій надано право: 1)звернутись з відповідним клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, і 2)після одержання згаданого дозволу звернутись з відповідним клопотанням про надання асигнувань на оплату робіт з виготовлення проекту землеустрою, але згідно із законом не обтяжена обов`язком на вчинення таких дій.

Доводи апеляційної скарги, щодо не проведення судом першої інстанції заміни відповідачів на належного колегія суддів вважає безпідставними, оскільки апелянтом дане клопотання не заявлялося. А також відсутнє обгрунтування права звернення до суду з даним позовом до комунального закладу «Мартівський ліцей».

Посилання апелянта на те, що відповідачі допустили бездіяльність, не виконавши полкадених на них повноважень та не вжили необхідних дій для оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться навчальний заклад, колегія суддів вважає необгрунтованими та зазначає наступне.

Під час судового розгляду позивачем не було надано доказів та судом не встановлено стосовно того, які саме дії не були вчинені кожним відповідачем та які були об`єктивно необхідними і реально можливими, але фактично не були вчинені, протягом якого часу ці дії не були вчинені і така бездіяльність набула ознак протиправної.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Северянін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 по справі № 520/10282/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 21.05.2019