Справа № 0440/6258/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6258/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року (головуючий суддя Жукова Є.О.) у справі № 044/6258/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича за участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та незаконним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним зарахування грошових коштів в сумі 140790,43 гривен з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000180680 від 25.01.2016», «Повернення коштів згідно з договором №980-065-000215337 від 04.04.2016», «Повернення коштів згідно з договором №980-065-000178045 від 19.01.2016» на рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 ;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» включити ОСОБА_1 до вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на поточному рахунку НОМЕР_2 на суму 60000 грн. для внесення даних про ОСОБА_1 до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення норм чинного законодавства, не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 позов задоволено.

Рішення суду мотивовано відсутністю у відповідача правових підстав для визнання нікчемним укладеного позивачем договору банківського вкладу та наявністю у позивача права на відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що у спірних правовідносинах, визначаючи нікчемність укладеного правочину, Уповноважена особа діяла у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким, зокрема, передбачені повноваження Уповноваженої особи щодо перевірки укладених банком правочинів на предмет їх нікчемності, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про неправомірність бездіяльності відповідача. Крім цього, заявник апеляційної скарги посилається на те, що позивача не можливо визнати вкладником банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки кошти позивача були направленні до небанківської установи (ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр) як позика. При цьому, у вказаних правовідносинах Банк не виступав повіреним за відповідних договором позики. Також, заявник апеляційної скарги вказує на наявність правових підстав, які визначені ст..38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання правочину (транзакції) нікчемним. Нікчемність правочину відповідач пов`язує з діями Банку (укладення правочинів), які були вчинені під час встановлених заборон, з підстав віднесення Банку до проблемних постановою НБУ.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ПрАТ «Банк Михайлівський» мав взаємовідносини з ОСОБА_1 в межах відкритих банківських рахунків для обслуговування строкових вкладів (депозитів), відкритті у 2015 році.

Обставини справи також свідчать про те, що позивачем 19.01.2016 укладено договір з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» №980-065-000178045.

На підставі укладеного договору позивачем з банківських рахунків відкритих у ПрАТ «Банк Михайлівський» на рахунки ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» були перераховані кошти.

Так, згідно договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», ОСОБА_1 було передано 60000 грн. ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр».

Відповідно до умов укладеного договору позивач передає ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені зазначеним Договором, ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» зобов`язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цими Договорами.

19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» було здійснено повернення коштів на рахунки позивачів, які відкриті у ПрАТ «Банк Михайлівський».

19.05.2016 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» на рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 60000,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-065-000178045 від 19.01.2016» та кошти в розмірі 183,60 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-065-000178045від 19.01.2016 року».

19.05.2016 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» на рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 30000,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-027-000180680 від 25.01.2016» та кошти в розмірі 53,55 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-027-000180680 від 25.01.2016».

Крім того, 19.05.2016 з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий Центр" на рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 50000,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-065-000215337 від 04.04.2016 року» та кошти в розмірі 553,28 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-065-000215337 від 04.04.2016».

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016.

13.06.2016 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації а ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 до 22.07.2016 Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Ю. П .

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 від 12.07.2016, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016 змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю . з 05.09.2016.

01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» складено акт №2 Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності.

В акті зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності - виконання 19.05.2016 Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний - розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1298015 973,74 грн.

01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» винесено наказ № 42/2, яким затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від 01.06.2016, відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження.

Позивач звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою щодо включення його до Переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На запит щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, позивачами отримано довідку від 21.03.2018 № ЗГЗ/137 (а.с.10).

У даній довідці зазначено, що на момент проведення транзакції ТОВ «Інвестиційно -розрахунковий центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за договором № 980-027-000180680 від 25.01.2016, № 980-065-000215337 від 04.04.2016, № 980-065-000178045 від 19.01.2016. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони НБУ на укладення такого роду договорів. Таким чином, на рахунки позивача було безпідставно зараховано кошти, що належать ПАТ «Банк Михайлівський». Право власності у позивача на такі кошти не виникає, а отже подальше здійснення позивачами будь-яких дій по розпорядженню коштами, що належать ПАТ "Банк Михайлівський" також є нікчемним.

Неможливість відшкодування позивачами коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування, стало підставою звернення позивача із вказаним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином, гарантії, які визначені вказаною нормою права, стосуються вкладників банку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено поняття «вкладник», яким є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У свою чергу, п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Оскільки, позивачем укладено з ПАТ «Банк Михайлівський» договір банківського рахунку, на умовах якого Банком залучено від позивача грошові кошти (кошти знаходилися на рахунку позивача на час початку процедури ліквідації Банку), то позивач, у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є вкладником Банку та має право на гарантії, які визначені ст.26 названого Закону.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги, що позивач не є вкладником Банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Щодо визнання відповідачем нікчемними транзакцій (операції) по рахунку позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Частинами 2, 4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно ч.3 ст.38 вищевказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

У спірному випадку відповідачем не було встановлено обставин, які б вказували на наявність підстав для визнання нікчемними правочинів, які укладено саме між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський». Умови вказаних договорів (договір банківського рахунку) не порушують публічного порядку, що б могло свідчити про його нікчемність з огляду на положення ст..228 Цивільного кодексу України. Не наведено відповідачем і підстав для визнання нікчемними договорів в силу приписів ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Взаємовідносини ПАТ «Банк Михайлівський» з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», які відповідач вважає неправомірними, не можуть слугувати підставою для висновків щодо нікчемності Договорів банківських рахунків, який укладено між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» та до яких не має жодного відношення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у спірному випадку підстав стверджувати про нікчемність договорів банківських вкладів, які укладено між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський».

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в Уповноваженої особи не існувало правових підстав для не включення інформації про банківський рахунок позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. З апеляційної скарги вбачається, що нікчемність правочину відповідач пов`язує з діями Банку (укладення правочинів), які були вчинені під час встановлених заборон, з підстав віднесення Банку до проблемних постановою НБУ. Але, встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що на час укладення позивачем договорів, на час внесення коштів на рахунок, повернення коштів на рахунок позивачів, не існувало жодних обмежень щодо здійснення Банком вказаних операцій. Обмеження, які введенні постановою НБУ від 27.04.2016 та на які посилається відповідач, стосуються, зокрема, обмежень щодо здійснення кредитних операцій, яких не існувало між позивачами та Банком.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 044/6258/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко