Справа № 820/2460/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 травня 2019 р.Справа № 820/2460/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року по справі № 820/2460/18

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до ОСОБА_1 Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року задоволено позов Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 третя особа Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" про стягнення податкового боргу.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 24.04.2019 року подано до Харківського окружного адміністративного суду апеляційну скаргу. Апелянт також просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Дослідивши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішення суду першої інстанції проголошене 14.06.2018 р. Копію рішення суду першої інстанції відповідач отримав 18.06.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 34).

Також з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 18.07.2018 р. (згідно відбитку штемпеля на поштовому конверті) засобами поштового зв`язку направлено через суд першої інстанції апеляційну скаргу. Апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції 23.07.2018 р.

Крім того, ОСОБА_1 18.07.2018 р. (згідно відбитку штемпеля на поштовому конверті) засобами поштового зв`язку направлено безпосередньо до суду апеляційної інстанції інстанції апеляційну скаргу, яка надійшла до суду 24.07.2018 р.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 по справі № 820/2460/18, яка була подана ним безпосередньо до суду апеляційної інстанції, повернуто без розгляду заявнику на підставі пп. 15.5 п.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується апеляційної скарги, яка була подана через суд першої інстанції, колегією суддів встановлено, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018р. по справі № 820/2460/18 залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 7 (сім) днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом сплати судового збору в розмірі 4460 (чотири тисячі чотириста шістдесят) грн. 52 коп. за наступними реквізитами: Отримувач УДКСУ в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999628, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку - 1004, код класифікації доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди.

На адресу скаржника вказану в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ) направлено копію ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2018 року. У відповідності до записів співробітників поштового відділення, поштовий конверт повернуто із зазначенням підстав - "за закінченням терміну зберігання".

У зв`язку з цим, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 по справі № 820/2460/18 повернуто скаржнику.

Копію ухвали суду апеляційної інстанції від 16.08.2018 р. було направлено на адресу скаржника вказану в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1) (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 711), але згідно інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", 29.08.2018 р. вказане відправлення не було вручене під час доставки із зазначенням причини невручення - "інші причини".

Повторно апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції 24.04.2019 р. Вказана апеляційна скарга подана та підписана представником відповідача - адвокатом Зеленським С.В.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач по справі послався на те, що на вказане вище рішення суду першої інстанції відповідачем у встановлений законом строк подано апеляційну скаргу, але ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2018 р. апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху у зв`язку із несплатою судового збору у розмірі 4460,52 грн.

Про існування зазначеної ухвали ОСОБА_1 не було відомо, він її не отримував, у зв`язку із чим був позбавлений можливості усунути зазначені недоліки.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018 р. зазначена апеляційна скарга була повернута скаржнику. Ухвалу про повернення скарги ОСОБА_1 також не отримував.

На момент звернення за правовою допомогою відповідач вважав, що справа досі перебуває в провадженні суду.

Також, заявник вказав, що 05.04.2019 р. між адвокатом Зеленським С.В. та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової в адміністративній справі. Відповідачем у повному обсязі сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4460,52 грн, тобто на теперішній час недоліки вказані в ухвалі суду від 30.07.2018 р. усунені в повному обсязі, у зв`язку із чим є всі підстави для відкриття провадження у справі.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник також вказав, що оскільки Зеленський С.В. є адвокатом ОСОБА_1 та є стороною у справі, раніше участь у розгляді зазначеної справи не приймав, копії ухвал суду від 30.07.2018 р. та від 16.08.2018 р. відповідач не отримував та ним фактично сплачений судовий збір за апеляційний розгляд, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 р.

З приводу наведених вище доводів апелянта, вказаних в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями можуть скористатися правом їх оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Скаржник, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією висловленою в ухвалі Верховного Суду від 01 березня 2019 року у справі №175/2292/18-а (2а/175/34/18).

З матеріалів справи судом встановлено, що рішення суду першої інстанції проголошене 14.06.2018 р. Копію рішення суду першої інстанції відповідач отримав 18.06.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 34). Повторно апеляційна скарга подана до суду 24.04.2019 р., тобто з пропуском строку, визначеного ч. ч. 1, 2 ст. 295 КАС України.

Що стосується посилання апелянта на те, що ним у встановлений законом строк подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але він не отримував копії ані ухвали про залишення апеляційної скарги, ані ухвали про поверенння апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вказувалося вище, як копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, так і копію ухвали про повернення апеляційної скарги було направлено на адресу скаржника, яка була зазначена ним в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), але рекомендовані поштові відправлення не були вручені адресату із зазначенням причин невручення: "за закінченням терміну зберігання" та "інші причини", тобто судом вжито заходів щодо належного направлення стороні копій судових рішень.

Доводів з приводу причин, які стали перешкодою для отримання відповідачем вказаних поштових відправлень у клопотанні не наведено та доказів на підтвердження таких обставин не надано.

Що стосується посилання заявника на те, що він після подання апеляційної скарги у липні 2018 року і до квітня 2019 року вважав, що справа знаходиться в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає настпуне.

Уу рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Оскільки апеляційна скарга подана відповідачем у липні 2018 року та до квітня 2019 року ним не вживалося заходів для того, щоб дізнатись про стан судового провадження за його ж апеляційною скаргою, колегія суддів вважає, що в цьому випадку, процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону, оскільки як зазначалося вище, копії ухвал про залишення апеляційної скарги без руху та про повернення апеляційної скарги були направлені на адресу скаржника, яка була зазначена ним в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ).

Що стосується посилання заявника на те, що оскільки Зеленський С.В. є адвокатом ОСОБА_1 та є стороною у справі, раніше участь у розгляді зазначеної справи не приймав, копії ухвал суду від 30.07.2018 р. та від 16.08.2018 р. відповідач не отримував та ним фактично сплачений судовий збір за апеляційний розгляд, він має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Положеннями ч. 1 ст. 60 КАС України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

З положень наведених вище норм КАС України вбачається, що представник відповідача - адвокат Зеленський С.В. не є стороною у цій справі, а є особою, яка здійснює представництво сторони (відповідача ОСОБА_1 ) та здійснює таке представництво від імені особи, яку він представляє, а тому неотримання представником відповідача ухвал про залишення апеляційної скарги без руху та про повернення апеляційної скарги, а також попереднє не прийняття ним участі у розгляді справи не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що апелянтом не наденого поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому у задоволенні клопотання про поновлення цього строку необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 100-102, ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис)Григоров А.М. Подобайло З.Г.