Справа № 2340/4508/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4508/18 Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Ганечко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року ( справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області - ОСОБА_5, консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення невиплаченої суддівської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив:

- визнати бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за липень 2018 року - протиправною та незаконною;

- визнати протиправними та незаконними дії консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 щодо внесення та підписання недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.07.2018 по 31.06.2018, що призвели до невиплати суддівської винагороди за липень 2018 року;

- визнати протиправними та незаконними дії В.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.07.2018 по 31.06.2018, що призвели до невиплати суддівської винагороди за липень 2018 року;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на користь ОСОБА_1 суддівської винагороди за липень 2018 року в розмірі 58 441,79грн.

- рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за липень 2018 року допустити до негайного виконання.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що посадова інструкція консультанта Шполянського районного суду по роботі з персоналом ОСОБА_2 не передбачає здійснення обліку робочого часу суддів та написання доповідних записок відносно суддів, а збори суддів Шполянського районного суду Черкаської області такими повноваженнями її не наділяли, а тому доповідні записки, написані консультантом Шполянського районного суду по роботі з персоналом ОСОБА_2 є сфальсифіковані, є незаконними, тому не можуть бути допустимим доказом по даній справі.

Також, апелянт зазначає, що Правила внутрішнього трудового розпорядку Шполянського районного суду Черкаської області, а також питання про створення в Шполянському районному суді Черкаської області спеціальної комісії, яка буде здійснювати нагляд і контроль за суддями, на обговорення та затвердження зборів суддів не виносилися, відповідно посилання відповідачів на порушення позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку Шполянського районного суду Черкаської області є незаконними, безпідставними і такими, що порушують його права, встановлені Конституцією України, а винесені спеціальною комісією акти «Про відсутність на роботі» є сфальсифікованими та незаконними, а тому не являються доказом відсутності на робочому місці.

15.05.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

15.05.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області - ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзовів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що Указом Президента України "Про призначення суддів" №250/2011 від 02.03.2011 ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років на посаду судді Шполянського районного суду Черкаської області.

14.03.2011, відповідно до Наказу голови Шполянського районного суду Черкаської області №21, ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків судді Шполянського районного суду Черкаської області.

02.03.2016 закінчився п`ятирічний строк перебування ОСОБА_1 на посаді судді Шполянського районного суду Черкаської області

02,03,04,05,09,10,11,12,13,16,17,18,19,20,23,24,25,26,27,30 та 31 липня 2018 року консультантом Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом - ОСОБА_2, у формі доповідних записок, доведено до відома В.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області - ОСОБА_5 про відсутність судді ОСОБА_1 на робочому місці більше трьох годин та не повідомлення ним причин відсутності. Згідно зазначених доповідних записок, спеціальною комісією, уповноваженою фіксувати факти відсутності на роботі суддів та працівників апарату Шполянського районного суду Черкаської області, складено акти про відсутність на роботі судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1

У відповідності до табелю обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області з 01.07.2018 по 31.07.2018, суддею ОСОБА_1 за зазначений період відпрацьовано 1 день.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області, як розпорядником коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення оплати праці, зокрема, суддів місцевих загальних судів області, нараховано суддівську винагороду судді ОСОБА_1 . за період роботи з 01.07.2018 по 31.07.2018 пропорційно до відпрацьованого часу, згідно табеля обліку використання робочого часу, за 1год. 35хв.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовним вимог та зазначив, що на суддів поширюються норми трудового законодавства та нарахування суддівської винагороди повинно здійснюватися на підставі документів з первинного обліку праці (табелів обліку використання робочого часу), отже, дії відповідачів щодо внесення, шляхом підписання табелю обліку використання робочого часу є правомірними.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні відносини врегульовано нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради судців України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями).

Згідно статті 130 Конституції України, Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

В силу статтей 56, 57 , 58 вказаного Закону, у разі закінчення у судді п`ятирічного строку, на який його було призначено на посаду вперше, суддя бере участь у суддівському самоврядуванні, додержується присяги судді, дотримується правил суддівської етики, виконує вимоги та дотримується обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подає декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, систематично розвиває професійні навички (уміння), підтримує свою кваліфікацію на належному рівні, необхідному для виконання повноважень в суді, де він обіймає посаду.

За суддею також зберігаються гарантії матеріального, побутового та соціального забезпечення, передбачені чинним законодавством для суддів. Він продовжує обіймати штатну суддівську посаду у відповідному суді до вирішення питання про обрання його безстроково, або до моменту його звільнення з посади.

Згідно ст. 135 Закону №1402, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Вищезазначеними нормами статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не врегульовують питань обліку робочого часу, перебування на робочому місці, трудової дисципліни та інших питань, необхідних для нарахування і виплати суддівської винагороди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не визначається порядок нарахування та виплати суддям суддівської винагороди, нарахування суддівської винагороди повинно здійснюватися на підставі документів з первинного обліку праці.

Поряд з цим, за загальними нормами законодавства про працю, обов`язковою умовою нарахування і виплати заробітної плати є перебування працівника на робочому місці та фактичне виконання ним трудових обов`язків.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції визначає Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради судців України від 26.11.2010 р. № 30 (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 2.3.8 вказаного Положення про автоматизовану систему документообігу суду, копія табеля обліку використання робочого часу щодо суддів відповідного суду, що складається для виплати заробітної плати, вноситься відповідальною особою суду до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після підписання цього табелю.

Також, порядок здійснення внесення інформації до табелю обліку робочого часу суддів у автоматизованій системі визначено п. 2.8 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Шполянському районному суді Черкаської області, затверджених рішенням зборів суддів Шполянського районного суду Черкаської області від 30.09.2015 (зі змінами та доповненнями, затверджених рішенням зборів суддів Шполянського районного суду Черкаської області від 06.04.2017).

Пунктом 2.8 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Шполянському районному суді Черкаської області визначенно порядок здійснення внесення інформації до табелю робочого часу суддів у автоматизованій системі.

Так, внесення інформації до табелю робочого часу в автоматизованій системі документообігу суду про відсутність судді, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, а також внесення інформації про знаходження судді у нарадчій кімнаті та про інші випадки неможливості судді виконувати свої повноваження (відрядження, відпустка) проводиться відповідальною особою (консультантом з кадрової роботи) у разі наявності наказу про відрядження,відпустку чи подання службової (доповідної) записки (про перебування судді на лікарняному, у нарадчій кімнаті тощо).

При цьому, в автоматизованій системі документообігу суду відображається дата, та час коли дана інформація вноситься.

Враховуючи викладене, колегія суддіввважає, що внесення консультантом (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.07.2018 по 31.07.2018 щодо судді ОСОБА_1 , відповідає вимогам закону.

Позивачем не надано доказів або спростувань доводи відповідача щодо відсутності його на роботі у спірний період часу.

Відтак, дії консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 щодо внесення та підписання даних до табелю обліку використання робочого часу суддею Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 з 01.07.2018 р. по 31.07.2018 р. є правомірними.

Відповідно є правомірними дії В . о. голови Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 щодо внесення, шляхом підписання, даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.07.2018 по 31.06.2018.

Колегія суддів зауважує, що оскільки на суддів поширюються норми трудового законодавства то нарахування суддівської винагороди повинно здійснюватися на підставі документів з первинного обліку праці (табелів обліку використання робочого часу).

Здійснення правосуддя є основним, але не єдиним обов`язком судді, а саме по собі припинення повноважень судді, не свідчить про виникнення у такого судді права знаходитися протягом робочого часу поза межами місця роботи, в даному випадку - Шполянського районного суду Черкаської області.

Виконання покладених на суддю обов`язків зумовлює необхідність перебування такого судді на робочому місці.

Відповідно до підпункту 4.3 пункту 4 Положення про ТУ ДСА України у Черкаській області, затвердженого головою ДСА україни 25 вересня 2015 року, до повноважень ТУ ДСА України у Черкаській області віднесено здійснення функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих загальних судів Черкаської області, зокрема, фінансове забезпечення оплати праці суддів та працівників апаратів місцевих загальних судів області.

При цьому, всі розрахунки з оплати праці суддів та працівників апарату місцевих загальних судів здійснюються на підставі даних, наданих цими судами, у формі відповідних розпорядчих документів, а також табелів обліку використання робочого часу.

Відповідно до табелів обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області, з 01.07.2018 по 31.07.2018 суддею ОСОБА_1 за цей період фактично відпрацьовано 1 год. 35 хвилин.

Тому, за липень місяць 2018 року позивачу було виплачено суддівську винагороду за 1 го. 35 хвилин відпрацьованого часу, з врахуванням розміру суддівської винагороди для суддів, які не пройшли кваліфоцінювання, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи те, що умовою для нарахування судівської винагороди є фактичне здійснення правосуддя та, з огляду на те, що позивач не здійснює правосуддя, у зв`язку з закінченням повноважень та був відсутній на роботі протягом спірного періоду часу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності нарахування позивачу суддівської винагороди з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Відтак, відсутні протиправна бездіяльності ТУ ДСА України у Черкаській області щодо невиплати суддівської винагороди.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сук проти України" від 10.03.2011, держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див. рішення у справі "Кечко проти України" (Kechko v. Ukraine), згадане вище, пункт 23).

Отже, як вказав Європейський Суд з прав людини, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

У випадку спірних правовідносин, законодавчо не передбачено нарахування особі судівської винагороди, яка не з`являється на роботу без наявності поважних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову.

Відповідно, під час розгляду зазначеної справи кожна із сторін повинна довести у суді правомірність і обґрунтованість своїх вимог, або заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так відповідачами, як суб`єктомами владних повноважень, виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності їх дій та відповідності його критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У свою чергу, позивачем не надано доказів або спростувань доводи відповідача щодо відсутності його на роботі у спірний період часу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що предметом спору в даній справі є правомірність нарахування грошового забезпечення з урахуванням даних табелів обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області, з 01.07.2018 по 31.07.2018 судді ОСОБА_1 .. Питання дотримання процедури затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку Шполянського районного суду Черкаської області, а також питання дотримання порядку створення в Шполянському районному суді Черкаської області спеціальної комісії, яка буде здійснювати нагляд і контроль за суддями, виходить за межі позовних вимог та не може бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду другої інстанції.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області - ОСОБА_5, консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення невиплаченої суддівської винагороди.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзовів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року -залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 22.05.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

О.М.Ганечко