Справа № 520/1783/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

14.05.2019 р. справа №520/1783/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

за участю представників:

позивача - Білоуса С.Ю.,

відповідача - Гаєвської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛЬЕХО"
до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа: Головне управління ДФС у м. Києві
проскасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАЛЬЕХО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області , Головного управління ДФС у м. Києві , в якому просить суд:

- скасувати Рішення Центральної об`єднаної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 178 від 01.11.2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВАЛЬЕХО» та поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість ТОВ «ВАЛЬЕХО» (індивідуальний податковий номер 97) від 01.03.2015.

- стягнути на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управляння ДФС у Харківській області (код ЄДРПОУ - 39599198).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після прийняття Постанови Касаційним адміністративним судом Верховного Суду від 02 10.2018 року по справі 820/446/16, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛЬЕХО», звернулось до реєстру платників ПДВ, внаслідок чого було встановлено, що 01.11.2016 ТОВ «ВАЛЬЕХО» за самостійним рішенням контролюючого органу анульовано як платника податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податків на додану вартість. Причиною анулювання зазначено «неподання декларацій протягом року». Позивач не погоджується із таким рішенням податкового органу, оскільки реєстрацію Позивача як платника податку на додану вартість вперше було анульовано 31.07.2015 р., в подальшому - постановою від 11.04.2016 було анульовано рішення про скасування платником ПДВ Позивача. Дана Постанова набрала законної сили 14.06.2016 року та Постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 02.10.2018 року залишена без змін Отже, Позивач повинен був поновлений як платник ПДВ з 14.06.2016 року. Таким чином, станом на 01.11.2016. коли повторно було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість позивач не перебував у статусі платника ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців. Вважає, що контролюючий орган помилково вважаючи, що станом на 01.11.2016 р. сплинув вже річний термін для надання податкових декларацій, виніс неправомірне рішення, оскільки саме з моменту набрання законної сили Постанови про скасування рішення податкового органу про анулювання позивача як платника ПДВ, тобто з 14.06.2016 року у ТОВ «ВАЛЬЕХО» виникає обов`язок про надання податкових декларацій.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, ознайомившись з доводами та аргументами, покладеними ТОВ "Вальехо" в обґрунтування позовних вимог, вважає їх безпідставними та помилковими, а позов, відповідно, таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача у наданому відзиві на позов, в обґрунтування своєї позиції зазначає, що з правового аналізу норм чинного законодавства, зокрема, підпункту "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України випливає, що необхідною умовою для застосування до платника податку такого заходу, як анулювання реєстрації платника податку на підставі, є дві обставини, яку можуть застосовувати або кожна окремо або разом, а саме: не подання контролюючому органу протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з податку на додану вартість; подання органу протягом 12 послідовних податкових місяців такої декларації (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Зазначає, що платник податків протягом 12 послідовних податкових місяців не подавав контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та мав за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій - 0 гривень. Таким чином, рішення №178 від 01.11.2016 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є законним. Платник податків протягом 12 послідовних податкових місяців не подавав контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, що свідчить відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового в`язання чи податкового кредиту.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається за матеріалами справи, у лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вальехо» звернулось до суду із позовом до Державної фіскальної служби України, Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило суд:

1. скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про розірвання договору №270320151 від 27 березня 2015 року.

2. вважати податкову звітність подану засобами електронного зв`язку прийнятою та поновити дію договору № 270320151 від 27 березня 2015 року.

3.визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття його податкових накладних для реєстрації та зобов`язати Державну фіскальну службу України податкові накладні №1 від 01 липня 2015 року та №5 від 30 червня 2015 року вважати прийнятими та зареєстрованими.

4. скасувати запис Реєстраційної служби Київського міського управління юстиції щодо відсутності за місцезнаходженням Товариства.

5.скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства та поновити його дію реєстрації платника податків на додану вартість (індивідуальний податковий номер 97) від 01 березня 2015 року;

6. зобов`язати Реєстраційну службу Харківського міського управління відновити відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

7. зобов`язати Державну податкову інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області зарахувати суму податкового кредиту 7 411 739 гривень на рахунках Товариства.

11 квітня 2016 року постановою Харківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року, позов Товариства задоволений частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо невиконання умов договору №270320151 від 27 березня 2015 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Вальехо" та неприйняття податкової звітності, поданої Товариством засобами електронного зв`язку.

Визнані протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних Товариства №1 від 01 липня 2015 року та №5 від 30 червня 2015 року для реєстрації та зобов`язати Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо їх прийняття та реєстрації.

Скасовано запис Реєстраційної служби Київського міського управління юстиції від 31 липня 2015 року, номер реєстраційної дії 5052822 щодо відсутності за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Вальехо".

Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства від 31 липня 2015 року № 107/11 та зобов`язано цю інспекцію поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість Товариство з обмеженою відповідальністю "Вальехо" (індивідуальний податковий номер 97 ) від 01 березня 2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

04 липня 2016 року Державною фіскальною службою України подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, ДФС України просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року по справі № 820/446/16, касаційні скарги Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року у справі № 820/446/16 - залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛЬЕХО» після прийняття постанови Касаційним адміністративним судом Верховного Суду від 02 10.2018 року по справі 820/446/16, звернулось до реєстру платників ПДВ, внаслідок чого було встановлено, що 01.11.2016 ТОВ «ВАЛЬЕХО» за самостійним рішенням контролюючого органу анульовано як платника податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податків на додану вартість

01.11.2016 Позивача було повторно анульовано платником податку на додану вартість Центральною об`єднаною податковою інспекцією м Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, на обліку в якої перебував Позивач станом на 01.11.2016, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Причиною анулювання зазначено «неподання декларацій протягом року».

Не погоджуючись із таким рішенням податкового органу, ТОВ "Вальехо" звернулось із означеним позовом до суду.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Керуючись п. 203.1. ст. 203 Податкового кодексу України - податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.5.5 Положення про реєстрацію платників податків ПДВ, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.11.2014 №1130, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Відповідно до п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

З огляду на викладене, законодавцем закріплено такі умови для застосування до платника податку такого заходу, а саме анулювання реєстрації платника ПДВ на підставі п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України:

- неподання платником ПДВ контролюючому органу протягом 12 послідовних податкових місяці декларації з ПДВ;

- подання платником ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяці такої декларації (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відчутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно п. 184.10 ст.184 ПК України, про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Згідно п. 5.10 розд. 5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 ПК України або до суду.

Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України - рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 56.18 ст.56 ПК України - з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

В ході судового розгляду відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач направляв ТОВ «ВАЛЬЕХО» рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ від 01.11.2016.

З пояснень представника позивача вбачається та підтверджується матеріалами справи (а.с. 19), Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛЬЕХО» після прийняття Постанови Касаційним адміністративним судом Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі 820/446/16, звернулось до реєстру платників ПДВ, внаслідок чого було встановлено, що 01.11.2016 ТОВ «ВАЛЬЕХО» за самостійним рішенням контролюючого органу анульовано як платника податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податків на додану вартість. З огляду на положення ст. 122 КАС України, позивачем не пропущено строк на звернення до суду.

Відповідно до п. 184.5 ст. 184 ПК України, з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу як платнику ПДВ було вперше анульовано реєстрацію підприємства позивача як платника податку на додану вартість 31.07.2015 р. В подальшому постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 було анульовано рішення про скасування платником ПДВ ТОВ "Вальехо". Дана постанова набрала законної сили 14.06.2016 року та постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 02.10.2018 року постанова Харківського окружного адміністративного суду та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду - залишені без змін, касаційна скарга ДФС України та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві - залишені без задоволення.

На підставі викладених обставин суд приходить до висновку, що позивач повинен був поновлений як платник ПДВ з 14.06.2016 року.

Таким чином, станом на 01.11.2016. коли повторно було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Вальехо" не перебував у статусі платника ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців. Отже, контролюючий орган помилково вважаючи, що станом на 01.11.2016 р. сплинув вже річний термін для надання податкових декларацій, виніс неправомірне рішення Тому, саме з моменту набрання законної сили постанови суду про скасування рішення податкового органу про анулювання позивача як платника ПДВ, тобто з 14.06.2016 року, у ТОВ «ВАЛЬЕХО» виникає обов`язок про надання податкових декларацій. Враховуючи це, саме з 14.06.2016 року по 01.11.2016 року сплинуло тільки 4 місяці та 18 днів, а отже підприємством позивача не було порушено вимогу пп. «г», п 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України щодо неподання контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, оскільки у позивача виникло право на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних, виходячи з положень п. 184.5 ст. 184 ПК України лише після набрала законної сили постанови суду, тобто з 14.06.2016.

Однак, контролюючий орган, керуючись положеннями п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України при прийнятті оскаржуваного рішення визначив неподання позивачем відповідної декларації з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців у період з 01.11.2015 по 31.10.2016, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи те, що невірно обраховано строк, з якого позивач мав право віднесення сум податку до податкового кредиту та обов`язку подачі декларації з ПДВ та, відповідно, не подав контролюючому органу такої декларації з ПДВ, суд дійшов висновку про те, що рішення про анулювання ТОВ "Вальехо" як платника податку на додану вартість за самостійним рішенням контролюючого органу від 01.11.2016, є необґрунтованим та прийнятим з порушенням підстав, передбачених законодавством, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт при виданні оскарженої консультації не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, надав офіційне тлумачення норми податкового закону, котре не узгоджується з самою суттю доходу як економічної категорії.

Отже, факт порушення прав та інтересів особи у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом підставою для скасування індивідуальної податкової консультації контролюючого органу.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується квитанцією від 04.03.2019 № 0.0..1 (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛЬЕХО" (01030, м. Київ, вул. Золотоворотська, б. 2-А, прим.5) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057), третя особа: Головне управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати Рішення Центральної об`єднаної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 178 від 01.11.2016 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВАЛЬЕХО» та поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість ТОВ «ВАЛЬЕХО» (індивідуальний податковий номер 97) від 01.03.2015.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛЬЕХО" (; 01030, м. Київ, вул. Золотоворотська, б. 2-А, прим.5) сплачену суму судового збору у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ - 39599198).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.