Справа № 160/757/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2019 року Справа № 160/757/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача Альошиної Я.М., представника відповідачів Безбабна М.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАВІБОНД КОНСАЛТИНГ»
до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
30.01.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
21.02.2019 року у підготовчому засіданні було оголошено перерву, у зв`язку із клопотанням відповідача-1 про відкладення розгляду справи.
26.02.2019 року від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення - рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні.
13.03.2019 року у підготовчому провадженні було оголошено перерву, у зв`язку із необхідністю надання часу відповідачу-2 для підготовки відзиву на позовну заяву.
20.03.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач не погоджується з аргументами наведеними відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву та вважає їх такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивачем дотримано усі залежні від нього дії для своєчасної реєстрації податкових накладних.
27.03.2019 року від позивач надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просить:
27.03.2019 року у підготовчому засіданні було прийнято заяву про зміну позовних вимог та оголошено перерву, у зв`язку із наданням часу відповідачам для підготування відзивів на позовну заяву.
27.03.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
09.04.2019 року від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшов відзив на уточнений позов відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірне та відповідає нормам чинного законодавства.
18.04.2019 року у підготовчому засіданні було закрито підготовче провадження, вирішено перейти до розгляду справи по суті та призначено судове засідання.
17.05.2019 року у судовому засіданні представник позивач просила задовольнити позовні вимоги при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві, відповіді на відзив та уточненому позові.
Представник відповідачів заперечував проти задоволення позову, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).
У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Відповідно до вказаного пункту ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Положеннями п. 201.1 наведеної норми ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Разом з тим, відповідно до п. 4 розділу II Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 06 червня 2017 року N 557 після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до адресата протягом операційного дня.
Операційний день - частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг (п. 2 розділу I цього Порядку).
Відповідно п.п. 2, 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, в редакції до 24.03.2018 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
З аналізу наведених вище норм суд дійшов висновку, що реєстрація податкової накладної повинна відбутися до 23-ї години, доки триває операційний день часом подання податкової накладної є час, зазначений в квитанції, крім випадків, коли квитанція не надіслана в межах операційного дня.
Таким чином, вказані квитанції були направлені позивачу після спливу 23 години операційного дня, хоча самі податкові накладні направлені в межах операційного дня. Вказане свідчить про те, що позивач дотримався свого обов`язку щодо своєчасного направлення в електронну систему документообігу податкової накладної, однак до завершення операційного дня йому не було надіслано квитанцію про прийняття податкової накладної, або відмову в її прийнятті, або зупинення реєстрації податкової накладної. Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, якщо квитанція не надіслана платнику податків в межах операційного дня, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Крім того, суд зазначає, що причини, з яких податкові накладні були доставлені до податкової служби лише о 23 год. 11 хв. знаходяться поза волею та можливістю впливу платника податку, оскільки належне ведення та функціонування автоматизованої системи ДФС України не залежить від дій платника податків.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ТОВ «МАВІБОНД КОНСАЛТИНГ» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3842,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №221 від 18.01.2019 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 3842,00 грн. підлягає стягненню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 23.05.2019 року.

Суддя М.В. Дєєв