Справа № 160/9748/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Справа № 160/9748/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Авто" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем порушено процедуру винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а саме: порядок розгляду заперечень до акту перевірки.
Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
Також у відзиві в обґрунтування своїх заперечень Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зазначає, що ТОВ «Гранд Авто» порушено вимоги п.201.10 ст. 200 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації чотирьох податкових накладних в ЄРПН за жовтень 2016 року та жовтень 2017 року, сума штрафу за якими складає 5 274,04 гривень. Так, податкові накладні від 11.10.2016 №157, №163, отримані ДФС 02.11.2016 о 13 год. 51 хв. та о 14 год. 28 хв. відповідно, про що свідчать Квитанції № 1. Спроб реєстрації податкових накладних 21.10.2016, згідно з інформаційних баз даних ДФС України, не встановлено. Факти порушення ТОВ «Гранд Авто» термінів реєстрації вищевказаних податкових накладних підтверджено даними ЄРПН.
08 квітня 2019 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про доручення доказів на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, а саме: витрат на професійну правничу допомогу.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступні обставини.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області) на території ДПІ у Соборному районі м. Дніпро Дніпропетровської області Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Соборному районі м. Дніпро) 05.06.2018 року проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення № 2022203 від 07.05.2015 року.
Також ГУ ДФС у Дніпропетровській області на території ДПІ у Соборному районі м. Дніпро 07.06.2018 року було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за жовтень 2016, жовтень 2017 року.
Матеріалами справи підтверджується, що контролюючим органом 24.07.2018 року (згідно штемпеля поштового зв`язку) було відправлено позивачу повідомлення про розгляд заперечення, яке відбудеться в приміщенні ДПІ у Соборному районі м. Дніпра за адресою: м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд 24 каб. 205, 20.07.2018 об 11 год. 00 хв. Роздруковане запрошення було 20.07.2018 року о 16:00, про що свідчить дата та час роздрукування з принтеру у верхньому лівому куті запрошення.
Не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Стосовно доводів позивача про порушення податковим органом порядку розгляду заперечень на акт перевірки, суд зазначає наступне.
Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.
Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до матеріалів справи, стосовно тверджень позивача про порушення порядку розгляду заперечень вих.. №26 від 13.07.2018 до акта перевірки від 05.06.2018 р. № 28808/04-36-12-04/32349977, суд зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує та не спростовує ці доводи, а саме: порушення права платника податків (директора товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Авто") брати участь у розгляді заперечень, визначеного абз.2 п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України.

Також стосовно тверджень позивача про порушення порядку розгляду заперечень вих.. №27 від 13.07.2018 до Акта від 07.06.2018 р. № 29310/04-36-12-04/32349977, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що скориставшись правом, визначеним абз.2 п.86.7 ст.86 Кодексу, директор ТОВ «Гранд Авто» виявив бажання брати участь у розгляді заперечення камеральної перевірки від 07.06.2018 №29310/04-36-12-04/32349977 з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) складених за жовтень 2016 року та жовтень 2017 року. Так, ГУ ДФС у Дніпропетровській області на виконання вимог п.86.7 ст.86 Кодексу, 19.07.2018 направлено на адресу ТОВ «Гранд Авто» повідомлення про місце і час проведення такого розгляду (лист від 19.07.2018 № 42612/10/04-36-12-47-14), а саме 20.07.2018 об 11 год. 00 хв. за адресою: м. Дніпро. вулиця Високовольтна, буд. 24 каб. 205.

На підтвердження цих обставин відповідач надає суду лист про розгляд заперечень, а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, при цьому лист не містить дати його створення та вихідний номер, та не містить інших підтверджуючих даних про надіслання позивачу цього листа 19.07.2018 року, як стверджує відповідач.

Натомість, надане відповідачем рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення взагалі спростовує доводи самого ж відповідача, оскільки містить відмітку про дату подання відправлення на відділення поштового зв`язку 24.07.2018 року, тобто через 4 дні після дати розгляду заперечень (та відмітку про отримання цього листа уповноваженою особою 20.08.2018- тобто через місяць).

Інших доказів подання листа 19.07.2018 (як стверджує відповідач) суду не надано. Натомість позивачем надано докази того, що запрошення на 20.07.2018 об 11 год. 00 хв. роздруковане було 20.07.2018 року о 16:00, про що свідчить дата та час роздрукування з принтеру у верхньому лівому куті запрошення. Запит про відстеження відправлення зі штриховим кодом 682 на офіційному вебсайті «Укрпошта», долучений до позовної заяви, свідчить, що повідомлення про розгляд заперечення було відправлено контролюючим органом тільки 24.07.2018 року.

Отже, матеріалами справи також підтверджується порушення відповідачем порядку розгляду заперечень вих.. №27 від 13.07.2018 до акту перевірки від 07.06.2018 р. № 29310/04-36-12-04/32349977, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2018 р. (форма „Н) за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 52740 грн. 49 коп. та застосовано штраф в розмірі 10% у сумі п`ять тисяч двісті сімдесят чотири гривні 04 копійки.

Однак, суд має зазначити, що незначні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді заперечень на акти перевірок в частині надіслання повідомлень про час і місце їх розгляду не можуть бути підставою для скасування прийнятих на підставі актів перевірки та заперечень на них рішень, якщо саме по собі рішення є обґрунтованим та правомірним.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.07.2018 р. (форма „Ш) № , № , якими підприємство зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% та 10% відповідно за затримку сплати грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 ПК України).

Приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України врегульовано, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить, що у передбачені податковим законодавством випадки грошове зобов`язання платника податку може бути нараховане контролюючим органом самостійно, і таке грошове зобов`язання має бути сплачене платником податку протягом 10 днів з моменту отримання податкового повідомлення-рішення, за виключенням обставини оскарження такого грошового зобов`язання.

При цьому грошове зобов`язання набуває статусу узгодженого (податковий борг) виключно за умови, якщо платник податку не оскаржив відповідну суму грошового зобов`язання.

Як вже було зазначено судом вище, спірні податкові повідомлення-рішення було прийнято посадовими особами контролюючого органу на підставі висновків, відповідно до яких позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання, визначену податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2015 р. (форма «Р»).

Водночас, судом встановлено, що не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2015 р. (форма «Р»), ТОВ «Гранд Авто» оскаржило його у судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/15804/15 від 29.09.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.02.2019 р. скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 р., а справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

У той же час, як вбачається із акта перевірки, податковий орган, вважаючи, що грошове зобов`язання позивача, нараховане згідно податкового повідомлення-рішення № від 07.05.2015 р. (форма «Р») є узгодженим, застосував санкції, передбачені пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, наклавши на позивача штраф.

Проте, суд звертає увагу, що грошове зобов`язання визначене позивачу податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2015 р. не набувало ознак узгодженості, а несплата суми цього податкового зобов`язання не може зумовлювати нарахування штрафних санкцій та виникнення у позивача обов`язку щодо його сплати.

У відповідності до підпункту 60.1.4. пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу (п. 57.4. ст. 57 Податкового кодексу України).

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 25.07.2018 р. № та № є протиправними, оскільки грошове зобов`язання, визначене позивачу податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2015 не набуло ознак узгодженості, а несплата суми цього податкового зобов`язання не може зумовлювати нарахування штрафних санкцій та виникнення у позивача обов`язку щодо його сплати.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018 р., суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, єдиний реєстр податкових накладних, це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування, реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Реєстрація податкових накладних відбувається у відповідності до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 (далі Порядок).

Зареєструвати такий документ в Єдиному реєстрі податкових накладних можна з 0 до 23-ї години. Адже, відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній податковій службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до пункту 111.1 статті 111 Податкового кодексу, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності, зокрема, фінансова.

Відповідальність платників за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН встановлено статтею 120 Податкового кодексу. Таке порушення тягне за собою накладення на платників ПДВ, на які відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрацій, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Вищенаведеними нормами передбачається відповідальність за порушення строку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу незалежно від причин, порушення вказаних строків. Податковий кодекс України не містить виключень з цього правила для податкових накладних, які містять механічні помилки щодо дати першої події.

Як свідчать обставини справи, ТОВ «Гранд Авто» зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, з порушенням граничного терміну реєстрації, а саме:

- податкова накладна від 11.10.2016 №157 на суму ПДВ 3 895,14 грн., зареєстрована в ЄРПН 02.11.2016 о 13 год. 51 хв. на контрагента ТОВ «Порше Лізинг Україна» (код 35571472) з порушенням граничного терміну реєстрації на 7 календарних днів, при граничному терміну реєстрації 26.10.2016;

- податкова накладна від 11.10.2016 №163 на суму ПДВ 8 333,33 грн., зареєстрована в ЄРПН 02.11.2016 о 14 год. 28 хв. на контрагента ТОВ ВК Фірма «Курс» (код 13424434) з порушенням граничного терміну реєстрації на 7 календарних днів, при граничному терміну реєстрації 26.10.2016;

- податкова накладна від 13.10.2017 №208 на суму ПДВ 26 738,38 грн., зареєстрована в ЄРПН 09.11.2017 о 17 год. 47 хв. на контрагента ТОВ «Порше Україна» (код 35291194) з порушенням граничного терміну реєстрації на 9 календарних днів, при граничному терміну реєстрації 31.10.2017;

- податкова накладна від 13.10.2017 №209 на суму ПДВ 13 773,64 грн., зареєстрована в ЄРПН 09.11.2017 о 17 год. 45 хв. на контрагента ТОВ «Порше Україна» (код 35291194) з порушенням граничного терміну реєстрації на 9 календарних днів, при граничному терміну реєстрації 31.10.2017.

Позивач не довів належними та допустимими доказами здійснення вчасної реєстрації податкових накладних від 13.10.2017 №208 та №209. Суд також критично оцінює доводи позивача про вчасне надіслання податкових накладних від 11.10.2016 № 157 та № 163, оскільки доказів їх реєстрації 21.10.2016, тобто в межах строку, визначеного Податковим кодексом України, позивач не надав.

Таким чином, реєстрація податкових накладних відбулася з затримкою до 15 днів. Факт порушення терміну реєстрації вищевказаних податкових накладних підтверджено даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.07.2018 р. не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати cуб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У заяві від 09.04.2019 року представник позивача зазначила, що позивач поніс витрати у зв`язку з участю адвоката у розгляді справи, включаючи підготовку до її розгляду, у розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем надані суду документи на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір №2 про надання правової допомоги адвоката Міськевич А.В. від 12.02.2019, рахунок №1 від 12 березня 2019 року на оплату послуг адвоката з розрахунком погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі №160/9748/18, та відображенням вартості години за певний вид послуги та витрачений час, акт виконаних робіт №1/19 від 08.04.2019, платіжне доручення №4421 від 15.03.2019 на користь адвоката Міськевич А.В. з призначенням платежу за адвокатські послуги з надання правової допомоги по адміністративній справі №160/9748/18 згідно договору №2 від 12.02.2019.

Однак суд вважає, що витрати, що поніс позивач на правничу допомогу адвоката є значно завищеними.

Зокрема у суду викликає обгрунтовані сумніви витрачання часу адвоката на надання послуг позивачу зокрема для:

складення заяви про ознайомлення з матеріалами справи;

подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи;

ознайомлення з матеріалами справи;

подача заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу;

складення заяви про видачу судового рішення у справі.

Крім того, представником не роз`яснено, що малося на увазі під письмовою консультацією і з приводу якого питання здійснювалася консультація.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем компенсація за правничу допомогу адвоката є неспівмірною та необгрунтованою, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про часткову компенсацію позивачу судових витрат, а саме, враховуючи часткове задоволення позову, у розмірі суми судового збору - 3 563,52 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 25.07.2018 р. (форма „Ш) та № від 25.07.2018 р. (форма „Ш) ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Сімферопольська, 17-А, місто Дніпро, 49005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Авто» (, місцезнаходження: вул.Стартова,22, місто Дніпро, 49041) судові витрати у розмірі 8 563,52 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят три гривні п`ятдесят дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

22 квітня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник