Справа № 159/2382/19
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2382/19
Провадження № 2-а/159/93/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під

головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування м.Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Данилюка Андрія Михайловича, Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовуєнаступними обставинами: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №28308 від 30.04.2019 року винесеною інспектором Управління патрульної поліції у Волинській області Данилюком А.М. позивача піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови, він 30 квітня 2019 року о 23 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом марки «OPEL ASTRA» н.з. НОМЕР_1 м.Ковелі по вул. Корольова не подав світловий покажчик повороту при повороті праворуч при зміні напрямку руху, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, не заперечуючи факту проїзду вказаним в оскаржуваній постанові транспортним засобом у час та місці зазначених у оскаржуваній постанові, відповідач заперечує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що він не змінював напрямок руху та не повертав праворуч так як географія автомобльної дороги по вул.Корольова,1 в м.Ковель не містить перехрестя, як і не містить зміну напрямку головної дороги,а тому він і не повинен був подавати сигнал світловими покажчиками повороту. Це підтверджується тим, що на вказаній ділянці дороги не встановленні відповідні дорожні знаки, зокрема 1.21-1.23.4, 2.1,2.3.,7.8 чи будь-які інші знак ПДР, що дозволяло б водієві реагувати на будь-які зміни напрямку руху. Посилаючись на допущені відповідачем порушення вимог ст.ст 251,268, 287-289, 307-308 КУпАП, позивач прохає визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову. Крім того, прохає стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800 грн.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 08 травня 2019 року у даній справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14 травня 2019 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позов, з якого вбачається, що позов не визнає і заперечує проти його задоволення. Зокрема, заперечуючи проти позову посилається на наступні обставини, що 30.04.2019 року поліцейським роти з обслуговування міста Ковель управління патрульної поліції у Волинській області ДПП рядовим поліції Данилюком ПА.М. при здійснені патрулювання території міста Ковель о 23 год. 50 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу OPEL ASTRA н.з. НОМЕР_1 , як було встановлено пізніше ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, здійснюючи поворот праворуч не ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту ліворуч, чим порушив п.п. 2.9 «б» та 1.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що поліцейський дійшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 ПДР, оскільки п. 9.2.б зобов`язує водіїв подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Цей обов`язок не ставиться в залежність від наявності чи відсутності будь-яких дорожніх знаків перед поворотом, а також від того, по який дорозі рухається транспортний засіб (по головній чи по другорядній). Твердження позивача, що при здійснені руху по дорозі на якій відсутні дорожні знаки подавати світлові сигнали не потрібно є безпідставним та не відповідає вимогам ПДР України. Позивач, здійснюючи поворот праворуч у зв`язку зі зміною напрямку руху, свідомо не позначив маневр повороту світловими сигналами, чим порушив вимоги п. 9.2 б ПДР України. Відповідно до відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського Данилюка А.М. позивач на місці зупинки фактично не заперечував факт порушення ним вимог п.п. 9.2 «б» ПДР України. Крім того, будь-яких зауважень з приводу винесення відносно нього постанови на місці скоєння правопорушення не заявляв.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 у ході судового розгляду позов не визнав і заперечує проти його задоволення, підтримавши в повному обсязі відзив на позов.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. № 1306 (в редакції на час розглядуваних правовідносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом оскаржуваної постанови позивач 30 квітня 2019 року о 23 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом марки «OPEL ASTRA» н.з. НОМЕР_1 м.Ковелі по вул. Корольова не подав світловий покажчик повороту при повороті праворуч при зміні напрямку руху, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.9.2(б) ПДР України - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Суд вважає, що під будь-якою зміною напрямку руху слід розуміти маневр, пов`язаний хоча б з незначною зміною напрямку руху по відношенню до повздовжньої осі проїзної частини дороги. Із приєднаних до матеріалів справи доказів слідує, що в місці скоєння правопорушення наявний поворот дороги праворуч, а по ліву сторону розміщений провулок. Відсутність дорожніх знаків на цій ділянці дороги не звільняє позивача від обов`язку подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Посилання сторони позивача на незаконність дій інспектора, у зв`язку з розглядом останнім справи на місці, без надання можливості звернення за правовою допомогою та подання доказів чи клопотання, суд вважає необґрунтованими, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, виноситься посадовими особами на місці вчинення правопорушення.

Суд вважає, що таке твердження ніяким чином не суперечить Рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, оскільки його висновки стосуються положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Позивачем не надано доказів щодо незаконності дій відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови.

Крім цього, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу було надано право надати свої пояснення щодо наявності в його діях складу інкримінованого правопорушення, висловити свої доводи та зазначити докази на заперечення своєї вини у вчиненні правопорушення. Зокрема, позивач маючи можливість дати пояснення по суті порушення при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, не зазначив тих обставин, на які посилається у позові на обґрунтування його вимог.

Відтак, аналізуючи вищенаведені правові норми, суд вважає, що відповідачем правомірно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, а тому відповідачем було дотримані норми процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд вважає, що наданий представником відповідача відеозапис, здійснений за допомогою камери нагрудного реєстратора інспектора поліції Данилюка А.М., є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України. Відтак, об`єктивно підтверджує пояснення відповідача, що надані у відзиві на позовну заяву, та в той же час спростовує доводи позивача, викладені у позовній заяві, які суд розцінює не інакше, як надумані з метою уникнення від відповідальності.

Також, судом встановлено, що в силу ст.283 КУпАП оскаржувана постанова містить основні обов`язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об`єктивність з`ясування всіх обставин справи.

З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження в суді. А тому, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.77, 241-246 КАС України, ч.2 ст.122, 245, 258, 279, 286, 280 КУпАП суд,-

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування м.Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Данилюка Андрія Михайловича, Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 028308 від 30.04.2019 року - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 21 травня 2019 року.

Головуючий: В.О.Лесик