Справа № 356/161/19
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/161/19
№ провадження 2-а/356/8/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.19 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Донцова Андрія Анатолійовича I батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03 березня 2019 року о 18 год. 58 хв. його було зупинено працівником поліції та повідомлено, що нібито він, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2 б ПДР, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З даним фактом позивач не погодився, оскільки не порушував Правил дорожнього руху, рухався з ввімкненим поворотом, дотримуючись всіх правил дорожнього руху.

Як вказує позивач, на підтвердження звинувачень, йому не було надано належних доказів, як того вимагає ст. 251 КУпАП.

Незважаючи на його заперечення, поліцейський таки склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Також позивач зазначає, що на момент складання відносно нього протоколу, ніяких свідків у справі залучено не було, хоча вони були в наявності, з наданого йому для перегляду відео з реєстратора, також не вбачається наявності його правопорушення.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що його особу не було ідентифіковано, тобто всі дані в протокол вписувались виключно з посвідчення водія, жодні пояснення в письмовій формі у нього не відбирались.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на його думку, є недоведеним, оскільки в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийнято рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано пояснення з цього приводу, відсутні свідки та їх пояснення. Доказів вини позивача надано не було, а надана постанова з відеофіксацією невідомо чого, не може бути належним доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, позивач просить суд скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 961660 від 03 березня 2019 року, яка винесена сержантом поліції Донцовим Андрієм Анатолійовичем, про накладення штрафу в розмірі 425 гривень, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.03.2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до сержанта поліції Донцова Андрія Анатолійовича I батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль УПП Київської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення до розгляду та відкрито спрощене провадження у вищевказаній адміністративній справі. Призначено судове засідання на 26 березня 2019 року в приміщенні Березанського міського суду Київської області за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.03.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 24.04.2019 року для повторного виклику відповідача.

24.04.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 23.05.2019 року для повторного виклику відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав.

До канцелярії суду 19.04.2019 року за вх. № 1239 надійшов відзив відповідача на позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 961660 від 03.03.2019 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 425 гривень за порушення п. 9.2 б) Правил дорожнього руху. Відповідач вважає, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, шо не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного.

Згідно постанови, винесеної поліцейським роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Донцовим А.А. 03.03.2019 о 18 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT DUSTER, н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Березань, Київ-Харків, 77 км, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2 б) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно положень п. 9.2 ПДР: водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території тощо), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.

На відео з камер спостереження на стаціонарному посту КП «Березань» зафіксований факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Дане відео долучено до матеріалів справи. Крім того, позивача було ознайомлено з вчиненим ним правопорушенням на місці вчинення правопорушення, а саме з відеозаписом із камери спостереження на стаціонарному посту КП «Березань».

Позивача було ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наміру скористатися якими останній не виявив бажання, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

З приводу того, що особу позивача не було ідентифіковано і дані в постанову вносились з водійського посвідчення, у відзиві зазначено наступне. Документами, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» є: посвідчення водія.

Відповідно до п. 3.1.2 ГСТУ 78-45-002-2002 «Посвідчення водія та Міжнародне посвідчення водія»: посвідчення заповнюється згідно з нормативними актами МВС України відповідно до передбачених у ньому реквізитів: лицевий бік посвідчення: назва виду документа; прізвище; ім`я; по батькові; дата і місце народження; місце проживання; місце для фотокартки; серія і номер посвідчення; штамп організації, яка видала посвідчення; підпис; місце печатки; підпис власника.

Отже, по фото на водійському посвідченні відповідач встановив особу, яка знаходилась за кермом автомобіля. Таким чином, розглядаючи вказану адміністративну справу, ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З огляду на вищезазначене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У порядку, встановленому ст. 163,182 КАС України позивачем не подано відповіді на відзив.

Згідно з ч. 1,2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Свідок ОСОБА_3 пояснила в судовому засіданні, що на початку березня 2019 року вони з чоловіком рухалися на автомобілі RENAULT DUSTER. Виїхавши з м. Березань, вони зробили розворот в напрямку траси Київ-Харків, рухалися в правому крайньому ряду. Перелаштовуючись в середній ряд, водій увімкнув покажчик повороту. Свідок наголошує, що їй достеменно відомо, що водій увімкнув покажчик повороту, оскільки таке увімкнення в автомобілі супроводжується звуковим реллє. При цьому вони були зупинені на КП «Березань» та працівником поліції було повідомлено водію, що при перелаштуванні ним не було увімкнено покажчик повороту. На заперечення водія працівником поліції було надано для огляду відеозапис, з якого не можна було встановити ні марки автомобіля, ні номерного знаку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 9.2 б) Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Початок руху та зміна його напрямку регулюються Розділом 10 Правил дорожнього руху, так, п. 10.1 Правил дорожнього руху встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Судом встановлено, що 03.03.2019 року поліцейським 1 батальйону 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області сержантом поліції Донцовим А.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 961660 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія: НОМЕР_2 , транспортний засіб RENAULT DUSTER, НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 03.03.2019 18:58 м. Березань Київ-Харків 77 км водій, керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2 б ПДР порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 гривень штрафу (а.с. 9).

Копії посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу додані ОСОБА_1 до адміністративного позову (а.с. 7;8).

На підтвердження правомірності своїх дій щодо складання відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення відповідач разом з відзивом надав до суду відеозапис фіксації адміністративного правопорушення, а саме: диск з відеозаписом з камер спостереження на стаціонарному посту КП «Березань», який було переглянуто у судовому засіданні.

За результатами перегляду відеозапису, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, не було зафіксовано.

Суд критично оцінює вказаний відеозапис, який спростовується показами свідка ОСОБА_3 , виходячи з того, що на ньому не відображено вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказаний відеозапис не відображає ідентифікуючих транспортний засіб ознак (на ньому не видно ані державного номерного знаку, ані марки автомобіля).

Крім того, суд враховує покази свідка ОСОБА_3 , оскільки з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що вона дійсно була присутня в автомобілі позивача під час стверджуваного відповідачем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, з відображеного на вказаному диску процесу розгляду справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення, суд не вбачає порушень відповідачем процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Підпунктом а) п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус » встановлено, що посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що його особу не було ідентифіковано, тобто всі дані в протокол вписувались виключно з посвідчення водія, оскільки поліцейським при складенні постанови було встановлено особу ОСОБА_1 за посвідченням водія, на якому міститься фотокартка особи, яка знаходиться за кермом автомобіля, а посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Відповідачем не надано до суду інших доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1 , викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія в силу дії презумпції невинуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Суд наголошує на вимогах ч. 2. ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 9 КАС України, ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: скасування постанови серії ЕАВ № 961660 від 03.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 55,62 Конституції України, ст. 7, 9, 122, 222, 245, 247, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 9, 72, 73, 74, 77, 242, 257, 262, 243, 246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , до сержанта поліції Донцова Андрія Анатолійовича I батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області, вул. Кошового, 4, м. Бориспіль, Київська область, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 961660 від 03.03.2019 року, винесену поліцейським 1 батальйону 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області сержантом поліції Донцовим Андрієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Г. К. Голік