Справа № 160/1583/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2019 року Справа № 160/1583/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Трайдук С.В.
за участю: представника позивача - Казанцева С.В. представника відповідачів - Овсяникової Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлі Груп" до відповідача-1 - Державної фіскальної служби України, відповідача-2 - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
У лютому 2019 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідачів щодо зменшення в даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ "Орлі Груп" реєстраційного ліміту у сумі 160 001 грн.;
- визнати протиправними дії відповідачів щодо внесення до даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформації про ТОВ "Орлі Груп": "Дата операції: 27.02.2018 18:13:20; Тип операції: Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку; Номер документа: Перевищення/11.2017; Дата документа: 27.02.2018 18:13:06; сума операції: 160 001 грн.";
- зобов`язати відповідачів вилучити з даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформацію про ТОВ "Орлі Груп": "Дата операції: 27.02.2018 18:13:20; Тип операції: Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку; Номер документа: Перевищення/11.2017; Дата документа: 27.02.2018 18:13:06; сума операції: 160 001 грн.";
- зобов`язати відповідачів відновити/збільшити в даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ "Орлі Груп" реєстраційний ліміт на суму 160 001 грн. та відобразити відповідне збільшення в СЕА ПДВ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.02.2018 року ДФС України проведено операцію «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку» за номером документа «Перевищення/11.2017», якою зменшено у СЕА ПДВ на 160 001 грн. суму, на яку ТОВ «ОРЛІ ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН. Рішення комісії ДФС щодо реєстрації в ЄРПН РК до ПН № 129 та №138 від 21.11.2017 року були прийняті 22.02.2018 року та 27.02.2018 року відповідно. Позивачем були правомірно включені відповідні суми ПДВ по цим РК до ПН в податковій декларації з ПДВ за лютий 2018 року (в період прийняття рішення щодо реєстрації РК до ПН в ЄРПН), тоді як в податковій декларації з ПДВ за листопад 2017 року (період складання та подання на реєстрацію РК до ПН в ЄРПН) ці суми включені не були. За таких обставин, позивач не погоджується діями відповідачів щодо зменшення у СЕА ПДВ на 160 001 грн., вважає їх безпідставними та протиправними, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав, та з урахуванням відповіді на відзиви.
Раніше у відзивах на позов відповідачі, а їх представник в судовому засіданні зазначили, що до податкової звітності з ПДВ за листопад 2017 року ТОВ «Орлі Груп» не включено до складу податкових зобов`язань вищезазначені розрахунки коригування, які відповідно до пп.192.1.1. п.192.1. ст.192 ПК України повинен мати відображення саме в податковій декларації з ПДВ за листопад 2017 року, що і спричинило виникнення в СЕА показника ?Перевищ - Перевищення /11.2017 в розмірі 160 001 грн. Отже, з метою зменшення показника ?Перевищ за листопад 2017 року в розмірі 160 001,0 грн., ТОВ «Орлі Груп» має право подати у відповідності до ст.50 ПК України уточнюючий розрахунок до податкової звітності з ПДВ за листопад 2017 року на зменшення податкових зобов`язань на суму ПДВ 160 001 грн. за розрахунками коригування від 21.11.2017 р. №129 та №138 (дата реєстрації в ЄРПН 30.11.2017 р).
Крім того, процедури обчислення суми ПДВ, на яку платник податку у відповідності до пункту 200-1.3. статті 200-1 ПК України має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних, відповідно до пункту 13 Порядку №569, здійснюються та супроводжуються безпосередньо ДФС України. Тобто, з урахуванням дії пункту 13 Порядку №569 Головне управління ДФС у Дніпропетровській області працює з СЕА лише в режимі «Перегляд інформації». Враховуючи викладене, представників відповідачів просила суд у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до витягу з ЄДР видами діяльності позивача є: код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний);. код КВЕД 17.29 Виробництво інших виробів з паперу та картону; код КВЕД 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; код КВЕД 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами.
Судом також встановлено, що 28.12.2015 року між ТОВ «Орлі Груп» та Лівобережною ОДПІ м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області укладено договір № 281220151 про визнання електронних документів.
12.06.2017 року між ТОВ «ОРЛІ ГРУП» (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Калініним Сергієм Олександровичем (покупець) було укладено договір поставки № 55 ПОГ, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар, визначений цим Договором та Специфікацією, а покупець - прийняти товар у власність і сплатити за нього.
На виконання умов Договору, ФОП ОСОБА_1 було здійснено передоплату в розмірі 2 млн.грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 246 від 13.07.2017 року на суму 858 000 грн.; № 252 від 13.07.2017 року на суму 642 000 грн.; № 293 від 17.08.2017 року на суму 500 000 грн.
За правилами «першої події», ТОВ «ОРЛІ ГРУП» були складені, серед інших, податкові накладні: № 63 від 14.07.2017 року на суму 642 000 грн., у т.ч. ПДВ 107 000 грн.; № 90 від 17.08.2017 року на суму 500 000 грн., у т.ч. ПДВ 83 333,33 грн.
Вищенаведені податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН 19.07.2017 року та 12.09.2017 року відповідно.
На підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 21.11.2017 року, ТОВ «ОРЛІ ГРУП» повернув ФОП ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 2 млн.грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 592 від 21.11.2017 року на суму 500 000 грн.; № 594 від 21.11.2017 року на суму 460 000 грн.; № 595 від 22.11.2017 року на суму 450 000 грн.; № 596 від 22.11.2017 року на суму 450 000 грн.; № 598 від 23.11.2017 року на суму 140 000 грн.
За таких обставин, ТОВ «ОРЛІ ГРУП» було виписано та направлено на реєстрацію в ЄРПН наступні розрахунки-коригування до податкових накладних:
- РК № 129 від 21.11.2017 року до ПН № 90 від 17.08.2017 року на суму 500 000 грн., у т.ч. ПДВ 83 333,33 грн. (реєстрацію в ЄРПН було зупинено згідно Квитанції № 1 від 30.11.2017 р).
- РК № 138 від 21.11.2017 року до ПН № 63 від 14.07.2017 року на суму 460 000 грн., у т.ч. ПДВ 76 666,67 грн. (реєстрацію в ЄРПН було зупинено згідно квитанції № 1 від 30.11.2017 р.);
- РК № 150 від 22.11.2017 року до ПН № 63 від 14.07.2017 року на суму 42 000 грн., у т.ч. ПДВ 7 000 грн. (зареєстровано в ЄРПН згідно квитанції № 1 від 04.12.2017 року);
- РК № 155 від 23.11.2017 року до ПН № 63 від 14.07.2017 року на суму 140 000 грн., у т.ч. ПДВ 23 333,33 грн. (зареєстровано в ЄРПН згідно квитанції № 1 від 04.12.2017 року).
Так, згідно квитанцій № 1 від 30.11.2017 року реєстрацію РК в ЄРПН зупинено. Згодом комісією ДФС було прийнято рішення: № 454866/40165175 від 20.12.2017 року по РК до ПН № 138 від 21.11.2017 року; № 454865/40165175 від 20.12.2017 року по РК до ПН № 129 від 21.11.2017 року, про відмову у реєстрації РК до ПН.
Не погоджуючись з висновками ДФС, в лютому 2018 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ДФС України, в якій просив визнати протиправними дії ДФС України щодо відмови у реєстрації РК до ПН та скасувати рішення комісії ДФС України, якими відмовлено у реєстрації РК до ПН; зобов`язати ДФС України внести до ЄРПН відомості щодо реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних ТОВ «ОРЛІ ГРУП».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року по справі № 804/1453/18 позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, у тому числі зобов`язано ДФС України внести до ЄРПН відомості щодо реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних ТОВ «ОРЛІ ГРУП» а саме: розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 138 від 21.11.2017 року до податкової накладної № 63 від 14.07.2017 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 129 від 21.11.2017 року до податкової накладної № 90 від 17.08.2017 року, в порядку, встановленому чинним законодавством.

В процесі судового розгляду справи, до прийняття рішення по справі, ДФС України було проведено реєстрацію спірних РК до ПН в ЄРПН та здійснені наступні операції в системі електронного адміністрування ПДВ: 22.02.2018 р. зареєстровано РК за №129 на суму - 83 333,33 грн.; 27.02.2018 р. зареєстровано РК за №138 на суму - 76 666,67 грн.

Відтак, 22.02.2018 року та 27.02.2018 року, реєструючи РК до ПН № 129 та № 138 від 21.11.2017 року відповідно, ДФС України було збільшено у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на 160 000 грн. (83 333,33 грн. + 76 666,67 грн.) суму, на яку ТОВ «ОРЛІ ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

27.02.2018 року ДФС України поведено операцію «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку» за номером документа «Перевищення/11.2017», якою зменшує у СЕА ПДВ на 160 001 грн. суму, на яку ТОВ «ОРЛІ ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

Не погодившись із вказаними діями податкового органу у червні 2018 року позивач звернувся з письмовим запитом до Головного управління ДФС України в Дніпропетровській області щодо обставин, викладених вище.

Так, у відповіді на запит № № 41926/10/04-36-12-01-16 від 17.07.2018 року до Головне управління ДФС України в Дніпропетровській області визнало, що «на теперішній час по ТОВ «ОРЛІ ГРУП» правомірно у відповідності до п.2001.3. ст.2001 ПК України проведено збільшення реєстраційної суми в СЕА за розрахунками коригування № 138 від 21.11.2017 року на суму 76 666,67 грн., № 129 від 21.11.2017 року на суму 83 333,33 грн. З приводу здійснення спірної операції, на яку позивачу було зменшено суму ліміту на 160 001 грн., Головне управління ДФС України в Дніпропетровській області не зазначило нічого.

30.10.2018 року позивач звернувся із запитом до ДФС України, в якому просив: надати інформацію, пояснення та документальне обґрунтування щодо операцій, які згідно СЕА були здійснені 27.02.2018 року о 18:13 на суму 160 001 грн. - «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку - Перевищення/11.2017»; відкоригувати відповідні суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ «ОРЛІ ГРУП», тим самим збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «ОРЛІ ГРУП» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Правомірність та обґрунтованість дій відповідачів щодо зменшення суми ліміту на 160 001 грн., є предметом позову який передано на вирішення суду.

Надаючи правову оцінку виниклим між сторонами правовідносин та оскаржуваним діям відповідача, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 4.1. статті 41 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797-VIII, які почали діяти з 01.01.2017 року) встановлено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Відповідно до п.46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 48.1. - 48.2. статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з п.48.3 ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Відповідно до п.48.7 ст.48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу. Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається ст.49 ПК України.

За правилами п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 49.4. ст.49 ПК України встановлено, що платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797-зVIII, які почали діяти з 01.01.2017 р.) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За правила підпункту 75.1.1. пункту 75.1. ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797-VIII, які почали діяти з 01.01.2017 р.) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797 VIII (далі - Закон №1797 VIII) підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України було доповнено абзацом другим, а саме предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

В силу пункту 1 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1797-VIII зазначено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Відповідно до п.200.10. ст.200 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797- VIII, які почали діяти з 01.01.2017 р.) встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Абз.16 пункту 201.10. статті 201 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797-VIII, які почали діяти з 01.01.2017 р.) визначено, виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Згідно з п.203.1. ст.203 ПК України (в редакції, до змін за Законом №1797-VIII, які почали діяти з 01.01.2017 р.) податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

В силу п.76.3. ст.76 ПК України (в редакції Закону №1797-VIII, який діє з 01.01.2017 р.) камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Судом встановлено, що РК до ПН № 129 та № 138 від 21.11.2017 року були зареєстровані в ЄРПН 22.02.2018 року та 27.02.2018 року відповідно, позивачем були включені відповідні суми ПДВ по цим РК до ПН в податковій декларації з ПДВ за лютий 2018 року, які відповідають строку подання згідно приписів п.203.1. ст.203 ПК України.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200-1 розділу V ПК України і пунктами 33, 34 і 34-1 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Підпунктом 14.1.242. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: 14.1.242. технічний адміністратор електронного кабінету (далі - технічний адміністратор) - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, що здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення електронного кабінету, відповідає за виконання всіх етапів життєвого циклу такого програмного забезпечення, за його технічне і технологічне забезпечення, впровадження, функціонування, оновлення, модифікацію, усунення помилок, забезпечення цілісності та автентичності вихідного програмного коду; здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до електронного кабінету, відповідає за збереження та захист даних цих електронних сервісів.

Згідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. №596 «Про деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (Постанова КМУ №596) визначено, що Державній фіскальній службі та Державній казначейській службі забезпечити здійснення заходів, необхідних для запровадження з 1 січня 2015 р. системи електронного адміністрування податку на додану вартість, зокрема відкриття до 25 грудня 2014 р. Державною казначейською службою у зазначеній системі рахунків платникам податку на додану вартість, що зареєстровані платниками такого податку згідно із поданим до 15 грудня 2014 р. Державною фіскальною службою реєстром таких платників.

Згідно з п. 200-1.1. ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.200-1.2. ст.200-1 ПК України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (Порядок № 569). Даний порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Згідно із наведеними у п.2 Порядку визначеннями "електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Згідно із п.3 Порядку № 569 періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДФС та Казначейством.

Відповідно до п.5 Порядку № 569 електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС після присвоєння особі індивідуального податкового номера платника податку надсилає Казначейству. Датою початку здійснення платником податку операцій з використанням електронного рахунка є дата реєстрації його платником податку (для платників податку, зареєстрованих до 1 лютого 2015 р., - 1 лютого 2015 року).

Реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних здійснюється виключно у межах реєстраційної суми, яка обчислюється за формулою, встановленою пунктом 2001.3. статті 2001 розділу V ПК України та пунктом 9 Порядку № 569.

Згідно з п.200-1.3. ст.200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, де: УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; УПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника; УНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок; УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно п.9 Порядку №569 платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах + УОвердрафт - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, Де УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі, яка визначається як різниця між:

сумами податкових зобов`язань за операціями з постачання/надання товарів/послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, здійсненими після 1 липня 2015 р., та їх подальшого коригування згідно із статтею 192 Кодексу, задекларованими платником у податкових деклараціях з податку (поданих контролюючому органу починаючи з податкової звітності за липень 2015 р. для платників податку, що застосовують місячний звітний період, за III квартал 2015 р. - для платників податку, що застосовують квартальний звітний період) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них;

сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені за такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України), здійсненими після 1 липня 2015 р., та розрахунків коригування, складених починаючи з 1 липня 2015 р. та зареєстрованих в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року.

Листом Державної фіскальної служби України від 10.07.2015 року №1402/99-99-19-03-01-18 було роз`яснено, що показник ?Перевищ формується наростаючим підсумком як різниця між сумами ПДВ:

У (рядок 9.1 декларацій з ПДВ + графи 6 рядка 9.1 уточнюючих розрахунків (+/-) до таких декларацій з ПДВ);

У (графа 13 розділу III складених платником та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних + графи 10 - 11 рядка "Сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту" (+/-) зареєстрованих в ЄРПН розрахунків коригування до таких податкових накладних).

У свою чергу, п.11 Порядку № 569, згідно якого показники реєстраційної формули обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком (а не по періодах):

з 1 липня 2015 р. - для платників, що зареєстровані платниками податку до 1 липня 2015 р.;

з дати реєстрації платником податку, зазначеної у реєстрі платників податку, - для платників, що зареєстровані платниками податку після 1 липня 2015 року.

19.09.2017 р. ДФС України в листі №1365/99-99-15-03-01-18 виклала доповнення до заявки на доопрацювання програмного забезпечення щодо функціонування системи електронного адміністрування ПДВ в частині обрахунки суми податку на додану вартість, на яку платник має зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, з урахуванням змін, внесених до Кодексу законами України від 24.12.2015 р. №909-VІІ та від 21.12.2016 р. №1797-VІІІ (далі доповнення).

Згідно з текстом доповнення, починаючи з моменту його реалізації, але не раніше 01.07.2017 р. формування показника ?Перевищ здійснюється для кожного платника ПДВ підсумовуванням позитивної різниці між значеннями показників Упз та УЄРПН за кожний звітний період, починаючи з періоду липень 2015 року / III квартал 2015 року, де:

- Упз (сума податкових зобов`язань, зазначених платником у податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них) за звітний період;

- УЄРПН сума податку, що міститься в складених платником податкових накладних та розрахунках коригування до податкової накладної на зменшення суми компенсації чи збільшення суми компенсації, зареєстрованих в ЄРПН за звітний період.

Відповідно до п.п.9, 11 Порядку №569 показник ?Перевищ 01.07.2015 р. обліковується в розрізі платників податку наростаючим підсумком, де ?Перевищ визначається як загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником накладних зареєстрованих у Реєстрі, яка визначається як різниця між:

- сумами податкових зобов`язань за операціями з постачання/надання товарів/послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, здійсненими після 01.07.2015 р., та їх подальшого коригування згідно з ст.192 ПК України задекларованим платником у податкових деклараціях з податку (починаючи з податкової звітності за липень 2015 року/ІІІ квартал 2015 року) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них;

- сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені та такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визнано митну територію України), здійсненими після 01.07.2015 р. та зареєстрованими в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 01.07.2015 р.

Відповідно до роз`яснень ДПІ у листі №2095/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 03.10.2017 р., якщо платником податку була зареєстрована помилково складена податкова накладна, то така податкова накладна не належить до відображення у звітності з ПДВ (декларації ПДВ). Розрахунок коригування, який може бути вписаний до такої податкової накладної, належить до реєстрації, але до звітності з ПДВ також не включається.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Практика Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від`ємним значенням з податку на додану вартість) розглядається як позбавлення власності: "…Мирне володіння [майном] означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні [статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976))".

Згідно з положеннями податкового законодавства суд враховує, що СЕА ПДВ організована на централізованому рівні Держаної фіскальної служби України, яка є її адміністратором, а відтак на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми при зміні значення будь-якого з показників формули, тобто на відповідача-1 покладається обов`язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму непогашеного від`ємного значення податку на додану вартість.

Так податковим органом були зареєстровані в ЄРПН РК до ПН № 129 та № 138 від 21.11.2017 року були прийняті 22.02.2018 року та 27.02.2018 року відповідно, а отже позивачем були правомірно включені відповідні суми ПДВ по цим РК до ПН в податковій декларації з ПДВ за лютий 2018 року (в період прийняття рішення щодо реєстрації РК до ПН в ЄРПН), тоді як в податковій декларації з ПДВ за листопад 2017 року (період складання та подання на реєстрацію РК до ПН в ЄРПН) ці суми включені не були.

Суд погоджується з твердженнями позивача щодо протиправності дій внесення до даних СЕА ПДВ інформації про ТОВ «ОРЛІ ГРУП» (): «Дата операції: 27.02.2018 18:13:20; Тип операції: Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку; Номер документа: Перевищення/11.2017; Дата документа: 27.02.2018 18:13:06; сума операції: 160 001 грн.», суд враховує, що оскільки відповідачем не надано будь-якого спростування даним обставинам та фактам, тому у ДФС відсутні будь-які підстави для внесення до СЕА ПДВ інформації про тип операції: Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку; Номер документа: Перевищення/11.2017; Дата документа: 27.02.2018 18:13:06; сума операції: 160 001 грн., а так як дані дії порушують норми діючого податкового законодавства та призводять до позбавлення власності, тому вони є протиправними.

Кім того, згідно підпункту 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 ПК України контролюючі органи зобов`язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

З наведеного вбачається, що відповідач, як адміністратор системи електронного адміністрування ПДВ, допустив відображення в зазначеній системі некоректної інформації, що призвело до безпідставного зменшення у позивача показника сума реєстраційного ліміту на суму 160 001 грн., що завдає негативного впливу на господарську діяльність позивача, оскільки через наявну суму перевищення податкових зобов`язань у розмірі 160 001 грн. вказане призводить до неможливості реєстрації ПН.

Враховуючи вищенаведене суд робить висновок, що позивач виконав всі умови, додержання яких вимагається для реалізації права на збільшення в СЕА реєстраційної суми відповідно до ПК України. Однак, позивач позбавлений права використати від`ємне значення з ПДВ шляхом реєстрації ПН та/або РК до ПН в ЄРПН без здійснення поповнення електронного рахунку позивача з поточного банківського рахунку та/або може бути зобов`язаний нести додаткові та необґрунтовані витрати по сплаті податку.

Таким чином, відповідач-1 безпідставно та протиправно зменшив 27.02.2018 р. в СЕА ПДВ суму ліміту в розмірі 160001 грн., за наслідками операції «Перевищення/11.2017».

Що стосується позовних вимог заявлених до відповідача-2, суд зазначає таке.

Процедури обчислення суми ПДВ, на яку платник податку у відповідності до пункту 200-1.3. статті 200-1 ПК України має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних, відповідно до пункту 13 Порядку №569, здійснюються та супроводжуються безпосередньо ДФС України. Тобто, з урахуванням дії пункту 13 Порядку №569 Головне управління ДФС у Дніпропетровській області працює з СЕА лише в режимі «Перегляд інформації». Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач-1, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій. Тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо зменшення в даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлі Груп" реєстраційного ліміту у сумі 160 001 грн.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо внесення до даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлі Груп": "Дата операції: 27.02.2018 року 18:13:20; Тип операції: Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку; Номер документа: Перевищення/11.2017; Дата документа: 27.02.2018 року 18:13:06; сума операції: 160001 грн.".

Зобов`язати Державну фіскальну службу України вилучити з даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлі Груп": "Дата операції: 27.02.2018 року 18:13:20; Тип операції: Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку; Номер документа: Перевищення/11.2017; Дата документа: 27.02.2018 року 18:13:06; сума операції: 160001 грн.".

Зобов`язати Державну фіскальну службу України відновити/збільшити в даних системи електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлі Груп" реєстраційний ліміт на суму 160 001 грн. та відобразити відповідне збільшення в СЕА ПДВ.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлі Груп" судові витрати по справі у розмірі 2 400,02 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складено 03.05.2019 року.

Суддя К.С. Кучма