Справа № 520/4319/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 травня 2019 р. № 520/4319/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Зоркіної Ю.В.

за участю секретаря Пройдак С.М.

у присутності позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Покровська, буд. 32,м. Ізюм,Харківська область,64300, ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

встановив:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконними та скасувати

постанову ВП №58568242 від 29 березня 2019 року винесену заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ждановою О.В. про накладення штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_2 через повторне невиконання рішення суду;

постанову ВП №58568242 від 08 квітня 2019 року винесену заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ждановою О.В про накладення штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. на ОСОБА_2 через повторне невиконання рішення суду;

постанову ВП №58568242 від 11 квітня 2019 року винесену заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ждановою О.В про накладення штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. на ОСОБА_2 через повторне невиконання рішення суду;

постанову ВП №58568242 від 18 квітня 2019 року винесену заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ждановою О.В про накладення штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. на ОСОБА_2 через повторне невиконання рішення суду.

Ухвалою від 03.05.2019 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою від 13.05.2019 року задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Ухвалою від 21.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи у справі ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, просила його задовольнити.

Відповідач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У запереченнях на адміністративний позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з тих підстав, що при винесенні оскаржуваних рішень відповідач діяв у відповідності до вимог ст.641 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо строків звернення до суду, суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та інтересів. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. При вирішенні справи судом враховано, що початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Беручи до уваги той факт, що в матеріалах справи містяться супровідні листи про направлення на адресу позивачки копій оскаржуваних рішень за адресою в м АДРЕСА_2 Ізюм, тоді як на момент винесення вказаних рішень вона мешкала та мешкає в м.Харкові , що вказано в заяві від 30.03.2019 року, суд дійшов висновку, про наявність підстав для поновлення строку на звернення до суду з позовом.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

07.03.2019 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 про прийняття до виконання виконавчого листа №623/1785/18, виданого 04.03.2019 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про визначення порядку спілкування з малолітньою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та участі у її вихованні: щотижня у середу з 15:30 год. до 20:00 та суботу з 08:00 год. до 20:00 год. зі збереженням звичайного для дитини режиму дня та з урахуванням стану її здоров`я, за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_5 ; влітку, для оздоровлення дитини, терміном 2 тижні, на вибір батька, за попередньою домовленістю з матір`ю.

12.03.2019 року позивачка ознайомилась з виконавчим провадженням та повідомила відповідача, що впродовж місяця вона разом з дитиною буде знаходитись за межами м. Ізюм та Ізюмського району у родичів; від виконання рішення суду не відмовляється, проти побачень ОСОБА_3 зі спільною дитиною не заперечує; просить визначити місцем побачення стягувача з дитиною дитячий майданчик, який знаходиться у подвір`ї будинку за адресою АДРЕСА_3 .

14.03.2019 року на адресу виконавчої служби надійшла заява стягувача про визначення місцем побачення з дитиною АДРЕСА_4 (місце його постійного мешкання)

За результатом розгляду заяв, державним виконавцем 18.03.2019 року відповідно до п.5 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі по тексту Інструкція № 512/5), винесено постанову, якою місцем побачення стягувача з дитиною визначено: площу Центральну у м. Ізюмі, копії якої за вих.№8487 вручено під особистий підпис сторонам виконавчого провадження 19.03.2019.

Згідно із Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, що набрав чинності 28 серпня 2018 року, Закон України «Про виконавче провадження» доповнено статтею 641. Зазначена стаття визначає порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. Зокрема, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону.

27.03.2019 року державним виконавцем складено акт, у якому зазначається що о 15 годині 30 хвилин, за адресою: Харківська область АДРЕСА_5 м. Ізюм, площа Центральна, боржниця ОСОБА_6 не з`явилась; малолітню доньку ОСОБА_4 для спілкування з батьком не привела.

На підставі приписів ст.ст. 63, 641, 75 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем 29.03.2019 року винесена постанова про накладення на боржницю штрафу у сумі 1700,00 грн., копії якої за вих. № 10413 направлені сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ст.641 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5 у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Долученими до матеріалів справи документами встановлено, що державним виконавцем складені акти від 30.03.2019, 03.04.2019, 06.04.2019, 10.04.2019, 17.04.2019 року, якими зафіксовано обставину не з`явлення боржниці з дитиною за адресою: Харківська АДРЕСА_6 м АДРЕСА_2 Ізюм АДРЕСА_7 , для спілкування з батьком.

Вказані акти стали підставою для винесення постанов від 08.04.2019 року про накладення на позивачку штрафу у сумі 3400.00 грн., копії якої за вих. № 11354 направлені сторонам виконавчого провадження; від 11.04.2019 року про накладення на позивачку штрафу у сумі 3400.00 грн., копії якої за вих. № 11896 направлені сторонам виконавчого провадження; від 18.04.2019 року про накладення на позивачку штрафу у сумі 3400.00 грн., копії якої за вих. № 13015 направлені сторонам виконавчого провадження.

Суд зауважує, що за приписами ч.3,4 ст.641 Закону України «Про виконавче провадження» передумовою застосування штрафу є невиконання рішення без поважних причин, тобто невчинення дій спрямованих на виконання рішення суду за відсутності об`єктивних перешкод для його виконання.

Пунктом 5 р. ІХ Інструкції №512/5 визначено, що сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Із долучених до матеріалів справи документів судом встановлено, що листом від 12.03.2019 року позивачка повідомила виконавчу службу, що впродовж місяця вона разом з дитиною буде знаходитись за межами м. Ізюм та Ізюмського району у родичів.

Із долучених до матеріалів справи заяв позивачки від 19.03.2019 року, 30.03.2019 року, 03.04.2019 року, вбачається, що остання повідомляла відповідача про те, що стягувач не звертався до неї для досягнення домовленості щодо побачень з дитиною, як передумови виконання рішення.

Суд також зауважує, що оскільки позивачка з дитиною мешкають в іншому місті, дитина відвідує дошкільний навчальний заклад (лист від 17.05.2019 року № 01-36/134), то попередня домовленість має здійснюватися за декілька днів до дня побачення з дитиною, задля забезпечення можливості доставити дитину в інше місце для спілкування з батьком.

Проте із долученого до матеріалів справи акту від 03.04.2019, 06.04.2019 року вбачається, що стягувач звернувся до позивачки 03.04.2019 року о 11-00, телефонував 06.04.2019 року задля досягнення домовленості, тобто безпосередньо в день здійснення побачення. В акті від 10.04.2019 року вказано про те, що зі слів стягувача він 09.04.2019 року телефонував боржниці щодо домовленості, тоді як акт повинен фіксувати події які відбуваються безпосередньо в день та час їх вчинення, відповідно до п.8 р.І Інструкції №512/5.

Суд зауважує, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.01.2019 року встановлено час для побачень стягувача із дитиною, проте не визначено місця проведення зустрічей, хто саме повинен доставити дитину до місця зустрічі і за чий рахунок, оскільки стягувач і дитина разом з матір`ю на час винесення оскаржуваних рішень, проживали та проживають у різних населених пунктах.

Наведені обставини та тривалі неприязні відносини між батьками дитини, які підтверджені матеріалами справи, повинні були бути врахований як при розгляді заяв позивачки, так і при винесенні оскаржуваних рішень, адже вони впливають на матеріальний стан позивачки, режим життя дитини (відвідування дитячого садка, режим дня, розклад руху транспортних засобів тощо), що фактично позбавляє її можливості доставити дитину у встановлений час до іншого населеного пункту.

Судом зауважує, що зазначені вище обставини, на думку суду, є такими, що зобов`язують відповідача звернутись до суду із заявою про встановлення, роз`яснення порядку і способу виконання рішення, зміни місця проведення виконавчих дій (зустрічі з дитиною) тощо.

Суд визнає той факт, що стягувач намагався досягти домовленості з позивачкою стосовно побачень з дитиною, що підтверджується актами від 04-05.04.2019 року, проте вказані акти не є беззаперечним доказом на підтвердження умисного перешкоджання боржницею зустрічам дитини зі стягувачем, за умови наведених вище обставин.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи викладені норми Закону № 1404-VIII та обставини по справі суд вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваних рішень, не були досліджені в повній мірі всі обставини, які виникли в ході правовідносин щодо виконання рішення суду про визначення способу участі у вихованні дитини, причини його невиконання, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 КАС України, суд

вирішив

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову ВП №58568242 від 29 березня 2019 року, постанову ВП №58568242 від 08 квітня 2019 року, постанову ВП №58568242 від 11 квітня 2019 року, постанову ВП №58568242 від 18 квітня 2019 року винесені заступником начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ждановою О.В про накладення штрафу на користь держави на ОСОБА_2 через невиконання рішення суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області ()

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання). Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.