Справа № 400/872/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 р. справа № 400/872/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів1. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 2. Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018

провизнання протиправним та скасування рішення від 12.01.2017 № 1/1, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною відмову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач 1) та Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області №1/1 від 12.01.2017 року про відмову у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийняти рішення, яким зарахувати ОСОБА_1 періоди трудової діяльності з 14.02.1987 року по 30.06.1987 року та з 18.08.1987 року по 23.02.1990 року, як пільговий стаж вихователем в дитячому садку № 1;

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду м. Миколаєва Миколаївської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.08.2016 року;

- допустити негайне виконання рішення у межах суми пенсії за один місяць.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та надано позивачу строк для подання до суду заяви про поновлення строку із зазначенням причин його пропуску.

Вимоги ухвали були виконані позивачем в повному обсязі та надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску цього строку. Суд визнав поважними причини пропуску строку, зазначені позивачем у заяві, та ухвалою від 12.04.2019 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що відповідач 2 протиправно, за наслідками розгляду наданої позивачем заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, відмовив у призначенні позивачу пенсії за вислугу років як працівнику освіти, мотивуючи своє рішення відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. Вважає відмову відповідача зарахувати періоди роботи з 14.02.1987 року по 30.06.1987 року та з 18.08.1987 року по 23.02.1990 року незаконною, оскільки позивач була членом колгоспу ім. Леніна та працювала вихователем в дитячому садочку № 1.

Відповідач 1 подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області №1/1 від 12.01.2017 прийнято з урахуванням норм чинного законодавства.

Відповідач 2 подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, з урахуванням тієї обставини, що згідно наданих для призначенні пенсії документів спеціальний стаж роботи позивача склав 24 роки 10 місяців 2 дні, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, адже стаж не повинен бути меншим 26 років. Тобто позивачу, на думку відповідача, не вистачає 1 року 2 місяців для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 у період з 14.02.1987 року по 30.06.1987 року та з 18.08.1987 року по 23.02.1990 року працювала вихователем в дитячому садочку № 1 колгоспу ім. Леніна.

23.08.2016 року позивач звернулась до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти на пільгових умовах відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 1/1 від 12.01.2017 року відмовлено в розгляді документів за періоди з 14.02.1987 року по 30.06.1987 року та з 18.08.1987 року по 23.02.1990 року в зв`язку з відсутністю даних про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника.

Крім того, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва № 6/1 від 18.01.2017 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років в призначенні пенсії позивачу відмовлено через відсутність необхідного спеціального стажу роботи. Вказане рішення обґрунтовано тим, що згідно наданих документів спеціальний стаж роботи складає 24 роки 10 місяців 2 дні, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років. У зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи (не менше 26 років) відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 21-22).

Вважаючи такі дії відповідачів неправомірними, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України гарантує закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII ).

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Згідно з статті 57 Закону України "Про освіту" №1060-XII від 23.05.1991 року держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам призначення і виплату пенсії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" № 1841-III від 22.06.2000 року педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік № 909), зокрема до яких відносяться дошкільні навчальні заклади всіх типів, та посади: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

Приміткою до Переліку № 909 визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Отже, позивач як вихователь має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "е" статті 55 закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктами 1 та 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджений Прядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, необхідність підтвердження трудового стажу уточнюючими довідками, первинними документами, виникає виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а так як у позивача наявні дані записи у трудовій книжці, тому необхідності в уточнюючих довідках та первинних документах немає.

Суд встановив, що у трудовій книжці позивача містяться записи про періоди роботи з 14.02.1987 року по 30.06.1987 рік та з 18.08.1987 року по 23.02.1990 рік (а.с. 17), відповідно до яких позивач працювала вихователем в дитячому садку № 1, що загалом становить 2 роки 10 місяців 21 день.

Вказані періоди трудового стажу позивача, для призначення пенсії па пільгових умовах, належним чином підтверджені записами трудової книжки, а тому не потребують підтвердження іншими первинними документами.

Отже, періоди роботи позивача на посаді вихователя дитячого садка колгоспу ім. Леніна з 14.02.1987 року по 30.06.1987 рік та з 18.08.1987 року по 23.02.1990 рік, необхідно зарахувати до спеціального стажу роботи позивача. З урахуванням спеціального стажу роботи позивача, який відповідачем визнано, а саме 24 роки 10 місяців 2 дні та стажу, який відповідачу слід зарахувати - 2 роки 10 місяців 21 день, сумарний спеціальний стаж роботи позивача становить 27 років 8 місяців 23 дні.

Таким чином, спеціальний стаж роботи позивача (27 років 8 місяців 23 дні) є достатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, позивач заявила клопотання про звернення до негайного виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць. Дане клопотання задоволенню не підлягає. Пунктом 1 частини 1 ст. 371 КАС України передбачене негайне виконання рішення про присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць. Рішення суду у даній справі носить зобов`язальний характер та в ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, тому дія п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України на дані правовідносини не розповсюджується.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність відмови у зарахуванні до спеціального стажу оскаржуваних позивачем періодів роботи, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір, який підтверджується квитанцією № 107 від 23.03.2019 року в розмірі 768,40 грн., слід стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 за рахунок їх бюджетних асигнувань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) та Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області №1/1 від 12.01.2017 року про відмову у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) прийняти рішення, яким зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) періоди трудової діяльності з 14.02.1987 року по 30.06.1987 року та з 18.08.1987 року по 23.02.1990 року, як пільговий стаж вихователем в дитячому садку № 1.

4. Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

5. Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду м. Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.08.2016 року.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

8. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз