Справа № 440/4082/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 р.Справа № 440/4082/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Приходько О.Я.

представника відповідача Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/4082/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (далі - ПАТ "Укрнафта", позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області. в якому, з урахуванням уточнень, просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018 № та від 04.12.2018 № .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" (вул. Монастирська,12, м Полтава, 36000, ідентифікаційний код 22525915) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 39461639) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 07.08.2018 № та від 04.12.2018 №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 39461639) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" (вул. Монастирська,12, м Полтава, 36000, ідентифікаційний код 22525915) витрати зі сплати судового збору в розмірі 97976,00 грн. (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції не забезпечив повне та всебічне з`ясування обставин справи, чим пор3ушив норми матеріального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачем в свою чергу було подано відповідь на відзив, в якому він наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що за результатами камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації за лютий 2016 року по Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 року № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" складено акт від 13.07.2018 року № 6270/16-01-12-02-11/403739509, яким встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 Розділу ІІ та пункту 203.2 статті 203 Розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого грошові зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації з ПДВ за лютий 2016 року по строку сплати 31.03.2016 року у розмірі 17992001,00 грн. сплачено до бюджету із затримкою на 693, 721, 751, 779, 813 календарних днів.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 року № , яким у зв`язку із затримкою на 693, 721, 751, 779, 813 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 17992001,00 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 3598400,20 грн..

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Також за результатами камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації за лютий 2016 року по Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" складено акт від 22.11.2018 № 11775/16-01-50-12-11/403739509, яким встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 Розділу ІІ та пункту 203.2 статті 203 Розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого грошові зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації з ПДВ за лютий 2016 року по строку сплати 31.03.2016 у розмірі 14666668,00 грн. сплачено до бюджету із затримкою на 842, 876, 932 та 908 календарних днів.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 04.12.2018 року № , яким у зв`язку із затримкою на 842, 876, 908, 932 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 14666668,00 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2933333,60 грн..

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у вішалках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого орган7 виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

У відповідності до абз. 2 пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктами 76.1 та 76.2 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації за лютий 2016 року по Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 року № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" складено акт від 13.07.2018 року № 6270/16-01-12-02-11/403739509. На підставі вказаного акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 07.08.2018 року № , яким у зв`язку із затримкою на 693, 721, 751, 779, 813 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 17992001,00 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 3598400,20 грн..

Також, за результатами камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації за лютий 2016 року по Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" складено акт від 22.11.2018 № 11775/16-01-50-12-11/403739509. На підставі вказаного акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 04.12.2018 року № , яким у зв`язку із затримкою на 842, 876, 908, 932 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 14666668,00 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2933333,60 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, камеральна перевірка з питання своєчасності сплати податкового (грошового) зобов`язання з ПДВ по податковій декларації за лютий 2016 року по Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 року №999/97 уповноважена особа НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» 22525915 (п.н. 403739509) проведена у відповідності до вимог пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України виключно на підставі даних, що наявні у відповідних інформаційних базах ДФС України. Відповідно до поданої податкової декларації з ПДВ за лютий 2016 року (реєстраційний № від 24.03.2016 року) у позивача є податкове зобов`язання, що підлягає сплаті, визначене платником в сумі 526 334 222 грн.. Станом на 31.03.2016 року (граничний термін сплати) згідно зданими інтегрованої картки платника податків (далі - ІКПП) переплата становила лише 3 677 860 грн., яку зараховано в погашення зобов`язання, а залишок у розмірі 522 656 362 грн. станом на 31.03.2016 року залишено не сплаченим до бюджету. На електронному рахунку платника 8117, відкритому в установі Казначейства України по граничному терміну сплати податкового зобов`язання за лютий 2016 року (31.03.2016 р.) залишок коштів відсутній.

Податковий борг згідно декларації за лютий 2016 року частково погашено 06.03.2017 року в сумі 71 376,40 грн. (штрафні санкції в сумі 14275,28 грн. застосовані згідно акту № 6053/16-01-12-02-12/403739509 від 08.11.2017, ППР № від 23.11.2017 року).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту перевірки від 22.11.2018 р. №11775/16-01-50-12- 11/403739509, позивачем порушення вимог п. 57.1, п. 203.2 ст. 203 ПК України, а саме: несвоєчасно сплачено суму узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ по податковій декларації з ПДВ за лютий 2016 року.

Відповідно п. 203.1 ст.203 Розділу V ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 203.2. ст.203 Розділу V ПК України платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що граничний термін для подання декларації з ПДВ за лютий 2016 рік - 21.03.2016 року, а граничний термін сплати податку за лютий 2016 рік - 31.03.2016 року.

Однак, як вже зазначалось, згідно з даних поданої платником податку податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року (вх.№ від 24.03.2016) сума податкового зобов`язання до сплати становила 526 334 222,00 грн., граничний термін сплати 31.03.2016 року, на цей час переплата становила 3677860 гривень. Сума грошового (податкового) зобов`язання в розмірі 522656362,00 грн. станом на 31.03.2016 залишилась не сплаченою до бюджету. На електронному рахунку платника 8117, відкритого в установі Казначейства України (електронне адміністрування ПДВ) по граничному терміну сплати податкового зобов`язання за лютий 2016 року (31.03.2016) залишок коштів відсутній.

У відповідності до п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Кошти перераховані платником на електронний рахунок ПДВ в Казначействі України зараховані на бюджетний рахунок по ПДВ на підставі п.200.2 ст.200 ПК України відповідно до задекларованих платником податків податкових (грошових) зобов`язань в податковій декларації за лютий 2016 рік.

За результатами камеральної перевірки Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 року №999/97 - уповноважена особа НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ"Укрнафта" 22525915 (п.н. 403739509 ) встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 Розділу II та п.203.2 ст.203 Розділу V ПК України, внаслідок чого грошові зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації з ПДВ за лютий 2016 року по строку сплати 31.03.2016 року сплачено до бюджету із затримкою понад 30 календарних днів. Відповідальність за зазначене порушення визначена п.126.1 ст.126 Кодексу у вигляді застосування штрафу в розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці До 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку, і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

У відповідності до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, виходячи з вищезазначеного колегія суддів зазначає, що сплата податку - це конституційний обов`язок, встановлений Податковим кодексом України, зокрема в положення пп. 14.1.156 п. 4. ст. 14, абз. 1 п. 57.1 ст. 57, п.200.1, п. 200.2 ст. 200, п.203.2 ст. 203 ПК України.

У разі наявності у платника "Податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, про що зазначено у пункті 87.9 ст. 87 ПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що кошти на рахунку платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ, можуть бути джерелом погашення боргу з ПДВ лише за наявності рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п.87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже, колегія суддів зазначає, що друге речення пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України є окремою нормою і стосується випадків, коли погашення боргу здійснюється за рішенням суду відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Крім того, згідно абзацу сьомого пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що джерелом погашення податкового боргу з податку на додану вартість можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що і було здійснено податковим органом в межах спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 24.04.2018 № 805/4337/16-а (адміністративне провадження №К/9901/337/17).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно прийнято рішення та винесено податкові повідомлення-рішення від 07.08.2018 року № та від 04.12.2018 року № .

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому наявні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може своєю постановою скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що при її прийнятті судом першої інстанції неповно з`ясовано судом обставин, що мають значення для справи, та помилкове тлумачення норм податкового законодавства, що привело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року по справі № 440/4082/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 22.05.2019 року