Справа № 640/19015/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ВлаБоДе" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 позивач, Приватне підприємство "ВлаБоДе", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив скасувати наказ Державної служби геології та надр України №95 від 16.03.2012 в частині анулювання спеціального дозволу №5117 на користування надрами від 21.01.2010, виданого Приватному підприємству "ВлаБоДе".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасуовано наказ відповідача №95 від 16.03.2012 в частині анулювання Спеціального дозволу №5117 на користування надрами від 21.01.2010, виданого приватному підприємству "ВлаБоДе".

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем, Державною службою геології та надр України подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження обставин справи та наданих доказів.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що наказом № 95 від 16.03.2012 відповідно до п.23 Порядку № 615 правомірно у зв`язку з наявністю підстав для анулювання та враховуючи пропозиції Робочої групи Державної служби геології та надр України для попереднього розгляду питань анулювання спеціального дозволу на користування надрами анульовано дозвіл № 5117 . При цьому, судом першої інстанції не досліджено виявлених при проведенні перевірки порушень, що стали підставами припинення права користування надрами позивача шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 5117 від 21.01.2010.

17.05.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу,яким підтримав позицію суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що з 05.03.2012 по 07.03.2012 Державною службою геології та надр України проведено планову перевірку позивача, за результатами якої було складено акт №27 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин від 07.03.2012.

Перевіркою встановлено порушення вимоги ст. 26 Кодексу України про надра - надрокористувач не приступив до розробки родовища протягом 2-х років з моменту отримання дозволу №5117; порушено вимоги ст. 56 Кодексу України про надра-не виконується мета спеціального дозволу №5117; порушено вимоги ст. 24 Кодексу України про надра - не виконуються рекомендації ДКЗ України (Протокол ДКЗ України від 26.02.2009 №1709-ДСК).

За результатами перевірки Центральним міжрегіональним територіальним сектором Управління державного геологічного контролю за веденням робіт з геологічного вивчення та використання надр Держгеонадра внесено подання від 15.03.2012 №25-14/03/1 про припинення права користування надрами за спеціальним дозволом на користування надрами №5117 від 21 січня 2010 року.

За результатом розгляду вказаного подання Державною службою геології та надр України видано оскаржуваний наказ №95 від 16.03.2012, яким анульовано Дозвіл №5117.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що у разі незгоди користувача з припиненням права на користування надрами за неналежне користування ними припинення такого права здійснюється у судовому порядку .

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Повноваження Держгеонадра України у спірних правовідносинах визначаються, Кодексом України про надра та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра останні надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Зі змісту частини другої статті 24 Кодексу України про надра слідує, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Стаття 25 Кодексу України про надра передбачає, що права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.

Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Згідно з положеннями частини першою статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

У свою чергу, відповідно до частин першої та другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр. Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Підпунктом 11 п. 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615, який вказаний відповідачем як підстава для прийняття оскаржуваного наказу, передбачено, що право користування надрами припиняється Держгеонадрами безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби, у разі коли суб`єкт господарської діяльності протягом двох років, а щодо нафтогазоперспективних площ, родовищ нафти і газу - 180 календарних днів та газу (метану) вугільних родовищ - одного року з початку дії дозволу без поважної причини не розпочав користування надрами. Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу про анулювання дозволу.

Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що Держгеонадра уповноважена здійснювати геологічний контроль суб`єктів господарювання з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. При цьому, Держгеонадра може припинити право користування надрами, у тому числі за поданням відповідного центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до частини третьої статті 26 зазначеного Кодексу законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Зокрема, згідно з Порядком № 615 можуть мати місце додаткові підстави для припинення користування надрами, оскільки це передбачено частиною третьою статті 26 КУпН, але не може бути змінено правило, відповідно до якого у разі незгоди користувачів з припиненням права на користування надрами воно може припинятися лише у судовому порядку.

Верховним Судом України у постановах від 25 червня 2011 року у справі № 21-36а11, від 19 вересня 2011 року у справі № 21-164а11 та від 10 грудня 2013 року у справі № 21-450а13 та постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 802/4846/13-а та від 26 червня 2018 року у справі № 802/923/14-а було зроблено правовий висновок про те, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Зазначена норма спрямована на захист інтересів надрокористувачів шляхом надання їм права вимагати (шляхом надання/висловлення письмової незгоди) від уповноваженого органу судової, а не адміністративної процедури припинення права користування надрами. При цьому, законом презюмується, що саме судовий порядок є додатковою гарантією ефективного захисту прав надрокористувача.

Отже, орган, який від імені держави надав дозвіл на користування надрами, повноважний припинити право користування надрами у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 26 Кодексу України «Про надра», лише за наявності згоди на це користувача надрами.

Оскільки, позивач не погоджується з анулюванням спеціального дозволу, то є наявними підстави для вирішення даного питання у судовому порядку.

При цьому, відповідач з позовом до ПП "ВлаБоДе" про припинення права користування надрами до суду не звертався.

Колегія суддів зазначає, що критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів враховує положення ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оже, Державною службою геології та надр України порушено вимоги частини третьої статті 26 КУпН, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 щодо процедури припинення спеціального дозволу на користування надрами, що є підставрою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.

При цьому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави перевірки оскаржуваного наказу по суті встановлених ним обставин, оскільки невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність прийнятого рішення та є достатньою підствою для його скасування.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо звернення позивача до суду з позовом із пропуском строку, оскільки за загальним правилом, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав позивача мало місце 16.03.2012.

З урахуванням дати ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом, а саме - лише 02.11.2018 з листа відповідача №21846/12-18 від 31.10.2018, позивачем дотримано строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, відповідачем не надано належних доказів отримання позивачем листа відповідача від 28.03.2012 №2651/02/14-12 у 2012 році про те, що спеціальний дозвіл на користування надрами №5117 від 21.01.2010 анульовано.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "ВлаБоДе" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 21.05.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В.Безименна,

А.Ю.Кучма