Справа № 200/2691/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 травня 2019 р. Справа №200/2691/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голуб В.А., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 року №Ф-9295-17 в сумі 16138,54 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 року №Ф-9295-17 в сумі 16138,54 грн.

Представники сторін не заперечували проти проведення підготовчого засідання в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Так, згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести підготовче засідання у порядку письмового провадження.

Крім того, позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

У клопотанні зазначено, що 07 листопада 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області сформовано вимогу №Ф-9295-17 в сумі 16138,54 грн. Для надання відповідних роз`яснень ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області. Саме листом від 31.01.2019 року відповідач надав лист із розшифровкою суми боргу позивача. Водночас, з 02.01.2019 року позивач перебуває на лікарняному, що унеможливило його своєчасне звернення до суду. З огляду на наведене, позивач вважає, що строк звернення до адміністративного суду пропущений ним з поважних причин.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з порушенням 10- денного строку на оскарження спірної вимоги, що передбачений законом.

Суд, проаналізувавши встановлені обставини справи, вважає, що клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону № 2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

За положеннями частини другої статті 2 Закону № 2464-VI, виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону № 2464-VI є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону № 2464-VI

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон № 2464-VI.

В силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз. 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно абз.9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Таким чином, звернувшись до суду лише 18 лютого 2019 року з позовом про скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 року №Ф-9295-17 в сумі 16138,54 грн, позивач пропустив 10-денний строк звернення до суду, який встановлений Законом № 2464-VI.

При цьому, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку та наведено обставини, які, на думку суду, вказують на поважність причин пропуску строку, з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 вказує, що пропустив строк звернення до суду через перебування на лікарняному, вказане підтверджено листком непрацездатності серії АДК №857511 від 02.01.2019 року.

Суд зауважує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, змістом положень КАС України не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку звернення до суду, а також не містить конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Згідно частин 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та " Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу у ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії», п. 38).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

Загалом, згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи "Волчлі проти Франції"], "ТОВ "Фріда" проти України").

Отже, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить, серед іншого, зокрема із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що з метою з`ясування обставин справи ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області. Саме листом від 31.01.2019 року відповідач надав лист із розшифровкою суми боргу позивача. Так, дійсно, позивач звернувся до суду з позовом 18.02.2019 року, тобто з пропуском 10-денного строку звернення до суду, що на думку суду, є незначним порушення процесуального строку, яке спричинено, зокрема, перебуванням позивача на лікарняному.

Крім того, з метою уникнення формалізму у підході до вирішення справи та враховуючи значущість для позивача питання, яке є предметом розгляду у даній справі, суд дійшов висновку, що незначна тривалість пропуску строку дає підстави суду визнати причини пропуску позивачем строку звернення до суду поважними.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

З огляду на те, що клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення задоволено та визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, суд вважає, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду має бути залишено без задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження, з огляду на те, що судом в підготовчому засіданні:

· остаточно визначено предмет спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

· визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

· визначено порядок розгляду справи.

Враховуючи, що підготовче провадження закінчено, суд вважає за необхідне призначити розгляд справи по суті.

Керуючись ст.ст. 118, 121-123, 248, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 року №Ф-9295-17 в сумі 16138,54 грн, - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду,- залишити без задоволення.

Закрити підготовче провадження по адміністративній справі.

Призначити судовий розгляд по суті на 11 годину 00 хвилин 19 червня 2019 року у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua).

Повний текст ухвали складено 24 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Голуб В.А.