Справа № 580/1565/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

20 травня 2019 року справа № 580/1565/19

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., перевіривши матеріали адміністративного позову релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва» до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання прийняти рішення,

встановив:

15 травня 2019 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва» до Ватутінської міської ради Черкаської області, в якому позивач просить:

1) визнати бездіяльність Ватутінської міської ради Черкаської області, яка полягає у неприйнятті нею у встановлений законом строк рішення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,0979 га земель приватної власності Релігійної громади Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва з «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» на «для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій», за адресою м . Ватутіне, вул. Героїв -Чорнобильців (Комінтерна), 44 (кадастровий номер НОМЕР_1);

2) зобов?язати Ватутінську міську раду Черкаської області прийняти рішення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для зміни цільового призначення земельної ділянки приватної власності площею 0,0979 га земель приватної власності Релігійної громади Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва з «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» на «для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій», за адресою м. Ватутіне, вул . Героїв-Чорнобильців (Комінтерна), 44 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Релігійна організація «Релігійна громада Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва» звернулась до суду з даними позовними вимогами, зазначаючи таке.

Позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0979 га за адресою: Черкаська обл., місто Ватутіне, вулиця Героїв-Чорнобильців (Комінтерна), 44 (кадастровий номер НОМЕР_1), що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 42112747 від 11 серпня 2015 року, відповідно до якого, цільове призначення зазначеної земельної ділянки: «Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

Маючи намір використовувати вказану земельну ділянку для будівництва та подальшого обслуговування власної культової будівлі «Зал Царства Свідків Єгови», з метою задоволення релігійних потреб місцевих Свідків Єгови, 1 червня 2016 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_1 із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки для зміни її цільового призначення на таке: «Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій».

Відділ Держгеокадастру у м. Ватутіне Черкаської області надав свій висновок від 23 червня 2016 року № 1/41-16, яким погодив Проект землеустрою, а Відділ містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Ватутінської міської ради надав висновок від 22 червня 2016 року № 40/05-19, в якому зазначив, що він зауважень до проекту землеустрою не має, але не погоджує його через відсутність плану зонування та/або детального плану території яким має відповідати зміна цільового призначення земельної ділянки, відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Позивачу запропоновано ініціювати розроблення Детального плану території, після чого «подати проект землеустрою на розгляд повторно для отримання позитивного висновку та у послідуючому на затвердження проекту зміни цільового призначення земельної ділянки».

31 травня 2018 року своїм рішенням № 53-9/VІІ Ватутінська міська рада Черкаської області затвердила детальний план території з метою уточнення положень генерального плану, функціонального використання та параметрів забудови земельної ділянки для будівництва культової будівлі «Зал Царства Свідків Єгови» по вул. Героїв - чорнобильців, 44 м. Ватутіне Черкаської області .

11 вересня 2018 року Відділ містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Ватутінської міської ради надав позитивний висновок про вищевказаний Проект землеустрою, яким його було погоджено.

10 жовтня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зміну цільового призначення вищевказаної земельної ділянки, передавши йому разом із цією заявою і примірник Проекту землеустрою. В результаті на розгляд відповідача було винесено проект рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки позивача.

28 листопада 2018 року відповідач вперше розглянув питання про прийняття зазначеного рішення.

Рішення про затвердження Проекту землеустрою та зміну цільового призначення земельної ділянки позивача відповідачем не було прийнято («за» - 13, «проти» - 0, «утримались» - 2, рішення не прийнято, що підтверджується відповідним протоколом сесії та результатами поіменного голосування, що розміщені на офіційному веб-сайті Ватутінської міської ради.

27 грудня 2018 року на розгляд відповідача повторно винесено проект рішення про затвердження Проекту землеустрою та зміну цільового призначення земельної ділянки позивача.

За результатами голосування рішення про затвердження Проекту землеустрою та зміну цільового призначення земельної ділянки позивача відповідачем знову не було прийнято.

15 березня 2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки. В результаті на розгляд відповідача ще раз подано проект рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки позивача.

28 березня 2019 року на черговій сесії відповідач втретє розглянув проект рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки позивача, але рішення знову не прийняв.

Позивач зазначає, що така бездіяльність відповідача позбавляє позивача можливості здійснити заплановане будівництво своєї культової будівлі для задоволення релігійних потреб місцевих віруючих. Таким чином позивач, позбавлений можливості використовувати своє майно (земельну ділянку), придбану за рахунок добровільних пожертв віруючих.

Вищезазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, встановлено підстави для відмови у відкритті провадження з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У свою чергу, пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Насамперед, спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Спір є приватноправовим, також, у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Право власності як найважливіше майнове право є об`єктом гарантій і обмежень, які передбачені в Конституції України. Право власності в об`єктивному розумінні - це сукупність правових норм, які встановлюють і охороняють належність матеріальних благ конкретним суб`єктам, у тому числі визначають підстави та умови виникнення і припинення у них такого права щодо цих благ. Право власності в суб`єктивному значенні - це передбачене і гарантоване законом право конкретного власника (громадянина, колективного утворення, держави тощо) здійснювати володіння, користування, розпорядження належним йому майном на свій розсуд і будь-яким чином, якщо інше не передбачене законом.

Складовими суб`єктивного права власності є правомочності - володіння, користування і розпорядження.

Правомочність володіння - це юридично забезпечена можливість власника бути в безпосередньому фактичному зв`язку з річчю. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв`язку власника з річчю.

Правомочність користування - це заснована на законі можливість вилучення корисних властивостей речі для задоволення потреб власника чи інших осіб. Право користування може належати не тільки власникам, але й іншим особам на підставі, зокрема, цивільно-правових договорів або адміністративних актів.

Правомочність розпорядження - це закріплена нормами права за власником можливість визначити долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

Суддя зазначає, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0979 га за адресою: Черкаська обл., місто Ватутіне, вулиця Героїв-Чорнобильців (Комінтерна), 44 (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 42112747 від 11 серпня 2015 року, відповідно до якого, цільове призначення зазначеної земельної ділянки: «Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

Маючи намір використовувати вказану земельну ділянку для будівництва та подальшого обслуговування власної культової будівлі «Зал Царства Свідків Єгови», з метою задоволення релігійних потреб місцевих Свідків Єгови, 1 червня 2016 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_1 із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки для зміни її цільового призначення на таке: «Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій».

10 жовтня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зміну цільового призначення вищевказаної земельної ділянки, передавши йому разом із цією заявою і примірник Проекту землеустрою. В результаті на розгляд відповідача було винесено проект рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки позивача.

Суддя звертає увагу, що лише та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, у даному випадку Ватутінська міська рада Черкаської області не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки фактично наявний спір про право користування земельною ділянкою, яка належить позивачу, як складова права власності.

Відповідно до статті 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Оскільки позовні вимоги релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва» фактично направлені на зміну цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності юридичної особи, тобто стосуються права власності на земельну ділянку, то суддя дійшов висновку про те, що даний спір повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 справа № 623/2207/16-а, в постанові від 27.02.2019 у справі №344/11630/17.

Таким чином суддя зазначає, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту його приватних інтересів, що пов`язані з правом користування земельною ділянкою, яка перебуває у його власності.

Тому, зважаючи на характер правовідносин та склад учасників у даному випадку, на думку судді, такий спір не є публічно-правовим, з огляду на що, розгляд справи має здійснюватися у порядку господарського судочинства.

Якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, п.1 ч.1 ст.170 КАС України визначений обов`язок судді відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Тому наявні підстави відмовити у відкритті провадження, а на підставі ч.6 ст.170 КАС України роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Сплачений позивачем судовий збір згідно з квитанцією від 05.11.2018 №18239452 підлягає поверненню позивачу на підставі ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170-171, 248 КАС України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом релігійної організації «Релігійна громада Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва» до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання прийняти рішення.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи має здійснюватися за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Повернути релігійній організації «Релігійна громада Свідків Єгови у Голосіївському районі м. Києва (03170, м. Київ, бул. Р. Ролана, 13, прим. 345, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір в сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп., сплаченого згідно платіжного доручення №4431/9 від 07.05.2019.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя В.П. Тимошенко