Справа № 463/2585/19
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/2585/19
Провадження №2-а/463/141/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого-судді Головатого Р.Я.,

з участю секретаря судового засідання Граніч З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ляховича Івана Степановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1011822, винесену 24.03.2019 лейтенантом поліції УПП у Львівській області ДПП Ляховичем І.С. відносно позивача, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як на підставу позову посилається на протиправність оскаржуваної постанови, оскільки така винесена за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він нібито, під час руху транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, та після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9б, 2.9 д Правил дорожнього руху.

Разом з тим, позивач адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вчиняв, доказів, на підставі яких винесена оскаржувана постанова, інспектор поліції позивачу не пред`явив. Зазначає, що засобом зв`язку під час руху транспортного засобу не користувався, а порушення ним п.9.9б, Правил дорожнього руху не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України. Крім цього, справа про адміністративне правопорушення розглядалася інспектором патрульної поліції Зворським Р.І., в той час як оскаржувана постанова винесена іншим поліцейським - Ляховичем І.С., який з позивачем не спілкувався.

Ухвалою від 08.04.2019 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі; справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні 18.04.2019.

Ухвалою судового засідання від 18.04.2019, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати, в судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2019.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву та доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не скористався, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Оскільки відповідно до ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому суд вважає, що слід розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1011822, винесеної 24.03.2019 інспектором лейтенантом поліції УПП у Львівській області Ляховичем Іваном Степановичем, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв`язку із тим, що він 24.03.2019 о 19:56:48 год., М06-03 3км, під час руху транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, та після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9б, 2.9 д Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.122 КпАП України адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України відповідачем суду не представлено, наведені позивачем у позовній заяві твердження про те, що засобом зв`язку під час руху транспортного засобу не користувався, тому адміністративного правопорушення він не вчиняв - не спростовані.

Крім цього, те, що позивач всупереч вимогам п.9.9 б Правил дорожнього руху не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського не охоплюється диспозицією ч.2 ст.122 КпАП України, оскільки остання встановлює відповідальність за використання приладів зовнішніх освітлювальних приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, в той час як вказаний п.9.9 б Правил дорожнього руху встановлює порядок користування попереджувальними сигналами, а не приладами та відповідальність за порушення правил користування ними згідно з ч.2 ст.122 КпАП України настає лише при початку руху чи зміні його напрямку. Крім цього, як вбачається з доводів позивача, які не спростовані відповідачем, після зауваження поліцейського позивач на виконання вимог п.9.9 б Правил дорожнього руху увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Крім цього, як вбачається з позовної заяви справу про адміністративне правопорушення розглянув ОСОБА_2 , в той час як оскаржувана постанова винесена іншим поліцейським - Ляховичем І.С., що не відповідає вимогам Розділів ІІІ та IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. Такі доводи позивача відповідачем також не спростовані.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не представлено, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому приходить до висновку, що постанова серії ЕАВ №1011822, винесена 24.03.2019 інспектором лейтенантом поліції УПП у Львівській області Ляховичем І.С., про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, за відсутності доказів вчинення такого, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №1011822 від 24.03.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ляхович Іван Степанович, службова адреса: 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19.

Рішення суду складене та підписане суддею 22.05.2019

Суддя Р.Я. Головатий