Справа № 320/2392/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2019 року м. Київ № 320/2392/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.02.2019 № 0-1027.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із прохальної частини позовної заяви встановлено, що позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.02.2019 № 0-1027.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сума грошового зобов`язання, визначеного спірним податковим повідомленням-рішенням, виникла внаслідок несплати позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік.

Позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 27.07.2006, що підтверджується наявними в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостями за ідентифікаційним кодом , основним видом діяльності якого за кодом КВЕД 68.20 є «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний)».

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25582907 від 16.03.2010, позивачеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2006 (зареєстрований в реєстрі за № 3488) належить нежитлова будівля площею 1972,2 кв.м., розташована за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Таращанська, буд. 196, яка визначена податковим органом як об`єкт оподаткування податком на нерухоме майно.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. Вищевказана норма кореспондується з положеннями пункту 2.2 розділу 2 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке є додатком до рішення 14 сесії VІІ скликання Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 13.07.2017 № 14-171.

Однак, дослідивши матеріали позовної заяви, судом не виявлено серед доданих до неї документів документально підтверджуючих доказів того, що вказана нежитлова будівля охоплюється сферою дії підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, зокрема, відсутні будь-які докази, які б свідчили, що вказаний об`єкт нерухомості належить до будівлі промисловості, зокрема є виробничим корпусом, цехом або складським приміщенням промислових підприємств.

Із представлених суду в якості доказів ксерокопій договорів оренди складського приміщення не вбачається, що вищевказаний об`єкт нерухомості належить, зокрема, до складського приміщення промислових підприємств.

Крім того, із представленого суду Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25582907 від 16.03.2010 не встановлено належність вказаного нежитлового приміщення до приміщення промислових підприємств.

В порушення вимог процесуального законодавства, позивачем не представлено суду жодних доказів на обґрунтування обставин, на які він посилається, з яких можливо встановити, що нежитлова будівля, площею 1972, 2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підпадає під сферу дії підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України та відноситься до приміщення промислових підприємств.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду належним чином засвідчених документально підтверджуючих доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивача, зокрема, щодо належності нежитлової будівлі, площею 1972, 2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до приміщення промислових підприємств.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.