Справа № 160/8732/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року Справа № 160/8732/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
за участі: представника позивача: представників відповідача: Долідзе А.О. Суріна О.С., Іващенко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
У листопаді 2018 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № ДН1631/268/АВ/ТД-ФС/670 від 30.10.2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи (суддя Барановський Р . А .).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 року заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено повністю. Забезпечено позов в адміністративній справі №160/8732/18 шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1631/268/АВ/ТД-ФС/670 від 30.10.2018р. про накладення уповноваженими посадовими особами штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111 690, 00 грн. (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень) - до набрання законної сили рішенням суду по справі №160/8732/18 (суддя Барановський Р.А.).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у задоволенні клопотання Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про направлення копії позовної заяви з додатками та про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін в адміністративній справі №160/8732/18 - відмовлено (суддя Барановський Р.А.).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року прийнято до провадження адміністративну справу №160/8732/18 судді Прудника С.В. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.
У судове засідання 23.05.2019 року прибули представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що 05.10.2018р. було двічі зафіксовано о 11.30 год. та о 17.00 год. присутність у закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_1» працівниці ОСОБА_2 , що свідчить про постійне знаходження на робочому місті протягом робочого дня у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_1 Працівниця ОСОБА_2 , виконувала роботу офіціанта та продавця, а саме приймала замовлення від відвідувачів, доставляла замовлення відвідувачам закусочної, та отримувала кошти за замовлення, що було зафіксовано в ході інспектування засобами фототехніки. ОСОБА_2 надала письмове пояснення інспектору, що до здійснення роботи в закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» у ФОП ОСОБА_1 по факту приймання замовлень від відвідувачів, доставки замовлень відвідувачам закусочної, та отримання коштів за замовлення від відвідувачів закусочної. Відповідно до письмового пояснення працівниці ОСОБА_2 , вона працює у закусочній з 27.09.2018р., трудових відношень не має, працювала іноді, винагороду за виконану роботу не отримувала. ФОП ОСОБА_1 надала інспектору письмове пояснення, щодо ОСОБА_2 , згідно якого, ОСОБА_2 працює у неї іноді за її проханням. На вимогу інспектора не було надано ФОП ОСОБА_1 графік та режим роботи, табеля відпрацьованого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати працівниці ОСОБА_2 Отже, наведене свідчить про недотримання роботодавцем порядку оформлення трудових відносин з найманими працівниками, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Таким чином ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо здійснення інспекційного відвідування діяло на підставіё в межах та у спосіб у відповідності до норм чинного законодавства. Постанова про накладення штрафу №ДН1631/268/АВ/ТД-ФС/670 від 30.10.2018р. є законною та обґрунтованою, та такою, що складена у відповідності до норм діючого законодавства та не підлягає скасуванню.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В період з 05.10.2018р. по 08.10.2018р. в присутності ФОП ОСОБА_1 інспектором праці (службове посвідчення № 268) за участю начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні Коробки А .І . (службове посвідчення № 266), у відповідності до вимог ст. 259 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування», пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017р. № 295 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 . Адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_2 закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_1».
В ході проведення інспекційного відвідування встановлені наступні порушення:
Закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_1» працює без вихідних, з 9 ранку до 20 годин.
В ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , 05.10.2018 о 11:30 год. та вдруге о 17:00 год. було встановлено, що у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_2) на робочому місті знаходилась працівниця ОСОБА_2
05.10.2018 р. було двічі зафіксовано о 11:30 год. та вдруге о 17:00 год. присутність у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» працівниці ОСОБА_2 , що свідчить про постійне знаходження на робочому місті протягом робочого дня у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_1 .
Працівниця ОСОБА_2 , виковувала роботу офіціанта та продавця, а саме приймала замовлення від відвідувачів закусочної, та отримувала кошти за замовлення, що було зафіксовано в ході інспекційного відвідування.
Працівниця ОСОБА_2 надала письмових пояснення інспектору, щ для здійснення роботи в закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» у ФОП ОСОБА_1 по факту приймання замовлень від відвідувачів, доставки замовлень відвідувачам закусочної, та отримання коштів за замовлення від відвідувачів не отримувала.
Відповідно пояснення працівниці ОСОБА_2 , вона працює у закусочній з 27.09.2018, трудових відношень не має, працювала іноді, винагороду за виконану роботу не отримувала.
ФОП ОСОБА_1 надала інспектору письмове пояснення, що до ОСОБА_2 , згідно якого, ОСОБА_2 працює у неї іноді за її проханням.
На вимогу інспектора не було надано ФОП ОСОБА_1 графік та режим роботи, табеля відпрацьованого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати працівниці ОСОБА_2
За результатами інспекційного відвідування 08.10.2018 року фахівцями Держпраці складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН-1631/268/АВ, який 08.10.2018р. отримано особисто ФОП ОСОБА_1 В позначеному акті позивачем зазначено про те, що з актом не згодна, заперечення буде надано в окремому листі.
Із розділу ІІ Опис стану додержання вимог законодавства про працю акту інспекційного відвідування № ДН-1631/268/АВ від 08.10.2018р. вбачається, що за інформацією ГУ ДФС у Дніпропетровській області у ФОП ОСОБА_1 зареєстровані 1 касовий апарат, проте найманих працівників не має. Оскільки інспектування стосується неоформлених трудових відносин, інспектор з праці має право безперешкодно і в будь-яку годину доби проходити до будь-яких приміщень, де використовують найману працю, фіксувати відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки (пп. 6 п. 11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295.). Інспекційне відвідування проведене за місцем провадження підприємницької діяльності: ФОП ОСОБА_1 - Дніпропетровська обл АДРЕСА_2 , закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_1». Про початок проведення інспекційного відвідування здійснений запис в Журналі реєстрації заходів державного нагляду (контролю). В ході інспекційного відвідування розпочатого 05.10.2018 з 11:30 год. до 17:00 години, було встановлено що у закусочній « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (АДРЕСА_2) здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 . Закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_1» працює без вихідних, з 9 ранку до 20 годин. 05.10.2018 було двічі зафіксовано о 11:30 год. та в 17:00 год. роботу у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» працівниці ОСОБА_2 , що свідчить про постійне знаходження на робочому місті протягом робочого дня закусочної «ІНФОРМАЦІЯ_1» у ФОП ОСОБА_1 . Працівниця ОСОБА_2 , виконувала роботу офіціанта та продавця, а саме приймала замовлення від відвідувачів, доставляла замовлення відвідувачам закусочної, та отримувала кошти за замовлення, що було зафіксовано в ході інспектування засобами фото-техніки. Працівниця ОСОБА_2 надала письмове пояснення інспектору, що до здійснення роботи в закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» у ФОП ОСОБА_1 по факту приймання замовлення від відвідувачів, доставки замовлень відвідувачам закусочної, та отримання коштів за замовлення від відвідувачів закусочної. Відповідно пояснення ОСОБА_2 , вона працює у закусочної з 27.09.2018, трудових відношень не має, працювала іноді, винагороду за виконану роботу не отримувала. ФОП ОСОБА_1 надала інспектору письмове пояснення, що до ОСОБА_2 , згідно якого, ОСОБА_2 працює у неї іноді за її проханням. На вимогу інспектора не було надано ФОП ОСОБА_1 графік та режим роботи, табеля відпрацьованого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати працівниці ОСОБА_2 В ході інспекційного відвідування встановлено: в порушення частини 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 із змінами і доповненнями, ФОП ОСОБА_1 трудові відношення з працівником ОСОБА_2 в письмовій формі не було укладено, але працівницю фактично було допущено до роботи з 27.09.2018. В порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 із змінами і доповненнями, працівниця ОСОБА_2 допущена до роботи без оформлення наказу та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.
Не погоджуючись із висновками акту інспекційного відвідування позивачем на адресу 10.10.2018р. надано відповідне заперечення (вх. № 84/4.3-18 від 11.10.2018р. Головного управління з питань праці). У вказаному запереченні позивач зазначила про те, що не згодна із висновками акту інспекційного відвідування № ДН-1631/268/АВ від 08.10.2018р. з огляду на їх невідповідність фактичним обставинам справи. Позивач здійснює господарську діяльність у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщеній у вбудованому приміщенні кафе по АДРЕСА_2 , Дніпропетровської області. Вказане приміщення належить на праві приватної власності доньці ОСОБА_11 , про що надано відповідний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15201929 від 11.07.2007р., яка у серпні 2007р. змінила прізвище з « ОСОБА_1 на « ОСОБА_1 » у зв`язку із укладенням шлюбу (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 від 18.08.2007р.). Отже ОСОБА_2 є донькою ФОП ОСОБА_1 та власницею приміщення, в якому розташована закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_1». А відтак, висновки акту інспекційного відвідування № ДН-1631/268/АВ від 08.10.2018р. про порушення вимог позивачем ч. 1 ст. 21, ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України є безпідставними.
Листом від 12.10.2018р. за № 278/4.3-18 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області повідомило позивача про те, твердження щодо того, що дочка ОСОБА_2 ніколи не працювала і не працює в закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1», є безпідставним, оскільки в акті на арк. 13 зазначено про те, що 05.10.2018 було двічі зафіксовано о 11:30 год. та в 17:00 год. роботу у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» працівниці ОСОБА_2 , що свідчить по постійне її знаходження на робочому місті протягом робочого дня у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1». ОСОБА_2 виконувала роботу офіціанта та продавця, а саме приймала замовлення від відвідувачів, доставляла замовлення відвідувачам закусочної, та отримувала кошти за замовлення, що було зафіксовано в ході інспектування засобами фото-техніки. Таким чином, в обґрунтування вказаного, відповідач покликається на те, що заперечення розглянуто, однак не спростовує порушень, які викладені в акті№ ДН-1631/268/АВ від 08.10.2018р.
Вказане рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу 18.10.2018р. направлено відповідачем засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .
30.10.2018 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у сумі 111 690 грн. (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень), про що складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1631/268/АВ/ТД-ФС/670. Вказану постанову направлено відповідачем засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення суб`єкту господарювання, роботодавцю 01.11.2018 року.
Вважаючи, що перевірку проведено за відсутності правових підстав, а вказану постанову про накладення штрафу винесену безпідставно, незаконно та необґрунтовано, ФОП ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - КЗпП України) встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
До основних завдань Держпраці зазначеним Положенням віднесено реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Згідно з п.7 вказаного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), пунктом 2 якого встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
В свою ж чергу, інспекційне відвідування є формою заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю запровадженою Порядком №295, яка відрізняється від перевірки об`єкта нагляду за підстави та порядком проведення. Порядок проведення інспекційного відвідування регламентується виключно Порядком №295, яким не здійснено розподіл заходів контролю на планові чи позапланові та який не передбачає необхідності отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері на проведення інспекційних відвідувань.
Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Пунктами 8-10 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
Відповідно до ч.5 ст.7 Закону №877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Вказаній нормі кореспондують положення ст.10 Закону №877-V, згідно з якою суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.
Підпунктом 2 пункту 14 Порядку №295 передбачено право об`єкта відвідування під час проведення інспекційного відвідування не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначення пунктом 10 цього Порядку.
Таким чином з урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що при проведенні інспекційного відвідування відповідачем дотримано положення Порядку №295 та Закону №877-V щодо порядку проведення такого.
Що стосується наявності підстав для накладення штрафу на позивача, а відтак і щодо правомірності винесення спірної постанови, суд зазначає таке.
Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до п.27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю встановлена ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, (далі - Порядок №509).
Пунктом 2 Порядку №509 встановлено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ДН1631/268/АВ/ТД від 18.10.2018 року направлено відповідачем засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 . Факт направлення підтверджується фіскальним чеком ДД ПАТ «Укрпошта» від 18.10.2018р., списку № 15 згрупованих поштових відправлень від 18.10.2018р.
Таким чином, суд доходить до висновку, що процедура повідомлення про розгляд справи відповідачем не порушена, позивач не був обмежений чи позбавлений можливості реалізувати право на участь у розгляді справи про накладення фінансових санкцій відповідно до ст.265 КЗпП України за порушення законодавства про працю, встановлених при інспекційному відвідуванні 08.10.2018р.
Щодо доводів позивача про те, що на момент перевірки між нею та її донькою ОСОБА_2 не було досягнуто жодних домовленостей про її роботу у закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1», не визначалось коло її повноважень (функцій), та донька не ознайомлювалась із умовами оплати праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку, не проходила інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протилежної охорони та інш., суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, статтею 265 КЗпП передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця.
Відповідно до підпункту 6 пункту 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.
Як пояснила допитана свідок у судовому засіданні 22.04.2019 року ОСОБА_2 , що на момент проведення інспекційного відвідування мати ФОП ОСОБА_1 була відсутня, оскільки необхідно було провести час із онукою. Матері іноді допомогає у закусочній « ІНФОРМАЦІЯ_1 », винагороду за це не отримує.
В ході судового розгляду справи судом був досліджений наданий відповідачем диск CD-R52X з відеозаписом №CMGG741-A-R2-070306, з якого досить чітко видно як ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність шляхом приймання замовлень від відвідувачів закусочної, надає відповідь замовнику щодо ціни послуги.
Отже, факт використання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 найманої праці підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем під час судового засідання.
Окрім того, щодо факт трудових відносин без належного оформлення працівника також було висловлено у постанові Верховного суду України від 30.10.2018 року по справі №817/2331/16. Так, в своїй постанові суд касаційної інстанції акцентував свою увагу на тому, що згідно письмових пояснень непрацевлаштованого продавця, остання з 1 листопада 2016 року проходила стажування за домовленістю з позивачем. Крім того, продавець особисто підтвердила проходження нею стажування у позивача та вказала на відсутність документів, які б підтверджували її офіційне працевлаштування чи проходження стажування. Враховуючи надані подавцем пояснення, беручи до уваги фактичний допуск посадових осіб відповідача до проведення перевірки, суд касаційної інстанції дійшов до висновку щодо вірності висновків суду апеляційної інстанції щодо наявності в діях позивача ознак порушень трудового законодавства.
Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_1 , передбачене абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП, є правомірною, оскільки винесена з дотримання встановленої процедури, на законних підставах та в межах повноважень посадової особи Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Отже, на переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень, в той час, як доводи позивача є сумнівними, суперечливими і непереконливими.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, належним чином довів правомірність своїх дій, а позивач не навів переконливих та нормативно обґрунтованих доказів про порушення чинного законодавства відповідачем та порушення його прав спірним рішенням, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 23 травня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 27 травня 2019 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 травня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник