Справа № 826/13258/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Лічевецького І.О., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А.С.Е.» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А.С.Е.» до Головного управління Державної фіскальної у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «А.С.Е.» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.08.2018 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що суд першої інстанції з незрозумілих підстав відмовив в задоволенні позову, оскільки резолютивна частина оскаржуваного рішення не відповідає описовій.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ГУ ДФС у м. Києві на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст. 75, в порядку п.76.3 ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та /або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «А.С.Е.» за 2015-2018 роки, за результатами якої складено акт від 10.07.2018 №11408/26-15-06-16/40085949, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, а саме: ПН/РК №2 від 06 січня 2016 року зареєстрована 22 січня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 1 день), ПН/РК №1 від 09 березня 2016 року зареєстрована 29 серпня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 158 днів), ПН/РК №2 від 14 березня 2018 року зареєстрована 29 серпня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 153 дні), ПН/РК №3 від 15 березня 2016 року зареєстрована 29 серпня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 152 дні), ПН/РК №4 від 23 березня 2016 року зареєстрована 29 серпня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 144 дні), ПН/РК №1 від 28 квітня 2016 року зареєстрована 29 серпня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 108 днів), ПН/РК №2 від 17 червня 2016 року зареєстрована 30 серпня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 59 днів), ПН/РК №1 від 02 серпня 2016 року зареєстрована 29 серпня 2016 року (порушення граничного терміну реєстрації на 12 днів).

В результаті виявлених порушень, ГУ ДФС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 02.08.2018 № , яким позивачу визначено суму штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 18333,34 грн., застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1833,34 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 14124,83 грн. застосовано штраф у розмірі 4237,45 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму 42348,27 грн. застосовано штраф у розмірі 16939,31 грн., загальна сума штрафу становить 23010,10 грн.

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження своєчасного направлення податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних №2 від 06 січня 2016 року на суму 6666,67 грн., №1 від 09 березня 2016 року на суму 1225,00 грн., №2 від 14 березня 2016 року на суму 400,00 грн., №3 від 15 березня 2016 року на суму 200,00 грн., №4 від 23 березня 2016 року на суму 15523,27 грн., №1 від 28 квітня 2016 року на суму 25000,00 грн., №2 від 17 червня 2016 року на суму 14124,83 грн., №1 від 02 серпня 2016 року на суму 11666,67 грн., які стали підставою для нарахування позивачу штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації ПН/РК як і відсутні докази на підтвердження того, що позивач вчинив усі необхідні дії щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у термін до 15 днів в Єдиному реєстрі податкових накладних, а ДФС своєчасно не проведено реєстрацію.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Пунктом 1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246) визначено, що цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі.

Згідно з п.7 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС (п. 8 Порядку №1246).

Пунктом 10 Порядку №1246 визначено, що датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Відповідно до п.11 Порядку №1246 квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку.

Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

При цьому, пунктом 2 Порядку №1246 визначено, що внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Як вказано вище, з акту камеральної перевірки, податковим органом визначено, що позивачем фактично реєстрацію податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, здійснено несвоєчасно з порушенням граничного строку.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєчасного направлення для реєстрації податкових документів в межах граничного строку.

Правомірно відхилено судом першої інстанції у якості доказів надані супровідним листом від 11 вересня 2018 року копії податкових декларацій з ПДВ за липень 2016 року, червень 2016 року, травень 2016 року, січень 2016 року, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2016 року щодо уточнення звітного документа за березень 2016 року з доказами їх направлення та вручення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві засобами поштового зв`язку, оскільки відповідачем в межах проведеної камеральної перевірки встановлено порушення граничних строків реєстрації саме податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, а не податкових декларацій з ПДВ та уточнюючих розрахунків.

Суд першої інстанції вірно вказав на необґрунтованість вимог про визнання «Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за січень, лютий 2016 року» поданого ТОВ «А.С.Е» в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до ДПІ 22 лютого 2016 року таким, що поданим належним чином, оскільки в межах адміністративної справи № 826/4714/16 хоча і встановлено, що відповідачем безпідставно розірвано договір про визнання електронних документів, проте позивач не надав доказів виконання своїх обов`язків передбачених податковим законодавством з направлення до контролюючого органу «Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за січень, лютий 2016 року» та отримання від відповідача, відповідної, квитанції про відмову у прийнятті такого реєстру.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що з урахуванням пропуску визначених термінів подання для реєстрації податкових накладних, підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «А.С.Е.» відсутні.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо суперечливості описової частини оскаржуваного судового рішення його резолютивній частині, позаяк із змісту рішення від 12.12.2018 вбачається те, що суд першої інстанції вказав на необґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Жодних інших доводів з посиланням на положення нормативно-правових актів, які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, апеляційна скарга не містить.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А.С.Е.» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя І.О. Лічевецький

Суддя Г.В. Земляна