Справа № 739/689/19
Суддя: Іващенко А. І.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/689/19
Провадження № 2-а/739/17/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2019 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суду Чернігівської області у складі; головуючого-судді Іващенка А.І. при секретарі Неживець К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новгород-Сіверський в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ткаченко Яни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що 13.04.2019р. інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ткаченко Я. М. було винесено постанову серії ДП№704749 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. Згідно даної постанови, 13.04.2019 р. о 18 год. 15 хв. на 97 км. автомобільної дороги Київ-Чернігів- ОСОБА_2 .Яриловичі водій керуючи автомобілем ВАЗ-217030, днз. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 82 км/год. Чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с.Кіпті Козелецького району Чернігівської області, в зоні дії знаку 3.29 (обмеження швидкості 50 км/год), що зафіксовано приладом TruCam 001134, бк.№083. У свою чергу вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки в ній не відображено дійсні обставини справи. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24.04.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду на 14.05.2019 року без повідомлення сторін. 14.05.2019 року від відповідача інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ткаченко Я. М. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.37-44), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач вважає, що вимоги та твердження позивача про те, що його дії є протиправними, а постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту і процедури складання є безпідставними та необґрунтованими. Під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вона діяла відповідно до покладених на неї повноважень, а також виконувала процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух», а тому не має підстав для скасування постанови, в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі просить відмовити. Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.04.2019р. інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ткаченко Я. М. відносно позивача було винесено постанову серії ДП№704749, відповідно до змісту якої вбачається, що 13.04.2019 р. о 18 год. 15 хв. на 97 км. автомобільної дороги Київ-Чернігів-Н.Яриловичі водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ-217030, днз. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 82 км/год. Чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с.Кіпті Козелецького району Чернігівської області, в зоні дії знаку 3.29 (обмеження швидкості 50 км/год), що зафіксовано приладом TruCam 001134, бк.№083. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. В поданому до суду позові позивач вказує на те, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Крім того, відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем у встановлений процесуальним законодавством спосіб не надано жодних об`єктивних і беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, суд не може погодитись з позицією позивача, з огляду на наступне. Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно зі ст.ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ст. 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням і проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху. Згідно до п.1.1 ПДР, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закриті території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (нові зміни з 01.01.2018 року). Згідно з п.12.9 б) ПДР України водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками порушення вимог розмітки проїзної частини доріг є правопорушенням передбачених цією частиною. Відповідно до п.5 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими нате цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 214 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання. Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у п.п. 2, 5 ст.213 КУпАП розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про правопорушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Статтею 268 Кодексу визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо тієї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Згідно з ч.2 ст 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 ст.258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим ч.5 ст.258 КУпАП також встановлено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх прав України від 07.11.2015 року F 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має право здійснювати розгляд адміністративної справи, де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час. Відтак, підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, винесено постанову у присутності позивача, роз`яснено всі його права та надано йому на ознайомлення та підписання, про що свідчить підпис позивача у постанові. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури. За приписами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В додатках до поданого відзиву на позовну заяву наявний диск з відеозаписом, здійснений сертифікованим приладом TruCam FТС001134, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 82 км/год. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами. Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Суд враховує доводи відповідача про те, що до відзиву на позовну заяву ним було надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 72-77, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ткаченко Яни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Іващенко