Справа № 200/821/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 р. Справа№200/821/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну за позовом Приватного підприємства «Ваіл»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень № на суму 10000 грн., № на суму 5885,51 грн. та №002031405 на суму 10752,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство «Ваіл», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень № на суму 10000 грн., № на суму 5885,51 грн. та №002031405 на суму 10752,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 березня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області відповідно до акту перевірки від 02.02.2018 року №0015/05/99/34/40/30045941 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким зазначено, що ПП «Ваіл» зобов`язане сплатити штраф у сумі 10000,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, податкове повідомлення-рішення №, яким зазначено, що ПП «Ваіл» зобов`язане сплатити штраф у сумі 5885,51 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції та податкове повідомлення-рішення №, яким зазначено, що позивач зобов`язаний сплатити штраф у сумі 10752,02 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентув. норм, регул, обігу готівки та застосування реєстраторів.

Позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року № від 21.03.2018 року та № від 21. 03. 2018 року є незаконними та необґрунтованими та таким, що підлягають скасуванню.

Зазначив, що працівниками ГУ ДФС у Донецькій області, які 02.02.2018 року, які проводили фактичну перевірку платника податків ПП «Ваіл», не було вручено платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку направлення на проведення такої перевірки та наказу про проведення зазначеної перевірки, що є порушенням п. 80. 2 ст. 80 та ст. 81 Податкового кодексу України.

Крім того, особами, які проводили перевірку магазину-АЗС, що розташований за адресою: Донецька область , Нікольський район, с . Кальчик, вул. Елеваторна, 1А, не було пред`явлено відповідних службових посвідчень.

Таким чином, уповноважений представник ПП «Ваіл» не мав можливості взагалі переконатися, що, особи, які прийшли з фактичною перевіркою є відповідним чином на це уповноваженими і діють в рамкам закону.

З огляду на вищезазначене, ПП «Ваіл» здійснено недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. Проте, зазначене жодним чином не зафіксовано з боку працівників ГУ ДФС у Донецькій області, як це передбачено п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України.

Крім того вказав, що акт перевірки від 02.02.2018 року №0015/05/99/34/40/30045941 не був вручений ПП «Ваіл» під розписку та не був надісланий поштою, таким чином підприємство було позбавлено можливості надіслати заперечення щодо його змісту до контролюючого органу. Зазначений Акт, підприємство отримало лише 26.12.2018 року, після звернення до податкового органу. Крім того, зміст Акту від 02.02.2018 року №0015/05/99/34/40/30045941 є нечитабельним, що також позбавляє можливості ПП «Ваіл» оскаржити його в установленому законом порядку.

Крім того, в податковому повідомленні-рішенні № на суму 10000 грн. зазначено, що ПП «Ваіл» порушено п. 1 Постанови КМУ від 30.10.2008 року №597 та ч. 10 ст. 18 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що не відповідає фактичним обставинам, оскільки позивач жодним чином не порушував зазначені норми закону.

В податковому повідомленні-рішенні № на суму 5885,51 грн. зазначено, що ПП «Ваіл» порушено ст. 212 та ст. 85 Податкового кодексу України, що також не відповідає фактичним обставинам. ПП «Ваіл» жодним чином не порушувало зазначені норми закону.

В податковому повідомленні-рішенні № на суму 10752,02 грн. зазначено, що ПП «Ваіл» порушено ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що також не відповідає фактичним обставинам. ПП «Ваіл» жодним чином не порушувало зазначені норми закону.

Таким чином, ГУ ДФС у Донецькій області протиправно та незаконно складено Акт перевірки від 02.02.2018 року №0015/05/99/34/40/30045941, що призводить до визнання перевірки незаконною та визнання протиправними результатів проведення такої перевірки, а саме - визнання протиправними податкового повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року, податкового повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року та податкового повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року.

Таким чином, нарахування штрафних санкцій з боку ГУ ДФС у Донецькій області по вищезазначеним податковим повідомленням - рішенням є незаконним.

З урахуванням викладеного просив суд визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення № на суму 10000 грн., № на суму 5885,51 грн. та №002031405 на суму 10752,02 грн.

Ухвалою від 30 січня 2019 року суд відкрив провадження у справі, призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 18 лютого 2019 року.

Ухвалою від 18 лютого 2019 року суд перейшов зі спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

21 лютого 2019 року представник відповідача надав через канцелярії суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Зазначив, що на підставі наказу від 25.01.2018 року № 101 працівниками Головного управління ДФС у Донецькій області 25.01.2018 року проведено фактичну перевірку магазин - АЗС, який належить Приватному підприємству "Ваіл".

Вказав, що перевірка проведена у присутності директора-керівника ПП «Ваіл» Попова Ігоря Івановича та продавця стажера ОСОБА_2 , які відмовились від підпису та ознайомлення з наказом та направленнями на проведення перевірки, про що представниками ГУ ДФС у Донецькій області складено відповідний акт від 25.01.2018 №271/05/99/34/40/30045941.

В ході перевірки працівниками Головного управління ДФС у Донецькій області було встановлено факт реалізації: тютюнових виробів, а саме сигарет «LM» 2 пачки за ціною 27,80 грн., МРЦ (максимальна роздрібна ціна) маркірована виробником та встановлена на пачці 26,50 грн., алкогольних напоїв, а саме пляшки горілки 0,5 л 40% об.од. «Маліновка Святкова» за ціною 75,0 грн., газ скраплений 33,43 л. на суму 427,90 грн.

Після закінчення перевірки був складений акт фактичної перевірки №0015/05/99/34/40/30045941 від 02.02.2018, яким встановлено порушення: п.1, п.2 п.12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями; п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»; ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995р. п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями; п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями; абзаців 1, 2 п. 6 Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №113.

Посадові особи від підпису та отримання акта фактичної перевірки відмовились, про що було складено відповідний акт від 02.02.2018 року №314/05/99/34/40/30045941. Листом від 05.02.2018 року №5124/10/05/99-40-03 матеріал перевірки було надіслано на адресу ПП «ВАІЛ».

ГУ ДФС у Донецькій області винесені податкові повідомлення - рішення №002031405 від 21.03.2018р., від 21.03.2018р., від 21.03.2018р., якими застосовані штрафні (фінансові) санкції, на підставі: абз.14 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями) - 10000 грн.; п.117.3. ст. 117 «Податкового кодексу України» № 2755-УІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) - штраф у розмірі 100% вартості реалізованого пального - 5375,51 грн.; п.п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст.121 «Податкового кодексу України» № 2755-УІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) - 510 грн.

04 березня 2019 року розгляд справи відкладено на 18 березня 2019 року.

18 березня 2019 року розгляд справи відкладено на 08 квітня 2019 року.

08 квітня 2019 року розгляд справи відкладено на 16 квітня 2019 року.

Ухвалою від 16 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 квітня 2019 року.

23 квітня 2019 року представник відповідача надав через канцелярію суду додаткові пояснення по справі.

25 квітня 2019 року представником позивача було надано до суду клопотання про залучення доказів по справі.

07 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 14 травня 2019 року.

14 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 20 травня 2019 року.

20 травня 2019 року представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про продовження строку судового розгляду по справі.

Суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на те, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено продовження строку проведення судового засідання, та крім того основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача в даній справі захищають два адвокати, при цьому на чисельні виклики до суду: 18.02.2019, 04.03.2019, 18.03.2019, 08.04.2019, 16.04.2019, 07.05.2019 та 14.05.2019 надходили лише заяви про відкладення розгляду справи.

Суд акцентує увагу, що у відповідності до ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вислухавши представників сторін, дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, Приватне підприємство «Ваіл» зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 30045941.

25 січня 2018 року, посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області відповідно до наказу від 25.01.2018 року №101 та направлень на перевірку, було проведено фактичну перевірку магазин - АЗС розташованого за адресою: Україна, 87040 , Донецька область, Нiкольський район, с.Кальчик, вул. Елеваторна, буд.1А , який належить Приватному підприємству «Ваіл» ().

Перевірка проведена у присутності директора-керівника ПП «Ваіл» Попова Ігоря Івановича та продавця стажера ОСОБА_2 , які відмовились від підпису та ознайомлення з наказом та направленнями на проведення перевірки, про що представниками ГУ ДФС у Донецькій області складено відповідний акт від 25.01.2018 №271/05/99/34/40/30045941.

В ході перевірки працівниками Головного управління ДФС у Донецькій області було встановлено факт реалізації: тютюнових виробів, а саме сигарет «LM» 2 пачки за ціною 27,80 грн., МРЦ (максимальна роздрібна ціна) маркірована виробником та встановлена на пачці 26,50 грн.; алкогольних напоїв, а саме пляшки горілки 0,5 л 40% об.од. «Маліновка Святкова» за ціною 75,0 грн.; газу скрапленого 33,43 л. на суму 427,90 грн.

Так згідно акту, перевіркою встановлено проведення розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через не зареєстровані, не опломбовані у встановленому порядку та не переведеному у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів. Розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції не наданий.

25.01.2018 року у магазині - АЗС який належить Приватному підприємству "Ваіл" розташованого за адресою: Україна, 87040, Донецька область, Нiкольський район, с.Кальчик, вул. Елеваторна, буд.1 А, при реалізації 33,43 л. газу скрапленого на суму 427,90 грн., було видано розрахунковий документ не встановленої форми (зокрема розрахунковий документ не встановленої форми був виданий з не опломбованого у встановленому порядку та не переведеному у фіскальний режим роботи РРО АЗС POS Mini в якому вказані наступні реквізити: ТКС техно м. Київ, вул. Маршала гречко, 7, ЕДРПОУ 12345678, ПН 0, заводським № ТН 80080846, чим порушено п.1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі - Закон).

Також згідно наданих до перевірки розрахункових документів з реєстратора розрахункових операцій АЗС POS Mini, було реалізовано газу скрапленого у кількості 419,96 л., на загальну суму 5375,51 грн., а саме:

- від 10.01.2018 за №2296 на суму 149,89 грн., №2304 на суму 129,92 грн., №2302 на суму 149,89 грн., №2303 на суму 192,00 грн., №2298 на суму 149,89 грн., за № 2301 на суму 104,96 грн., за № 2297 на суму 128,0 грн., за № 2300 на суму 149,89 грн., за № 2299 на суму 384,00 грн., за № 2295 на суму 337,15 грн.;

- від 11.01.2018 за № 2310 на суму 49,97 грн., за №2305 на суму 199,94 грн., за № 2308 на суму 199,44 грн., за №2307 на суму 149,89 грн., за №2306 на суму 199,94 грн., № 2304 на суму 99,97 грн.;

- від 12.01.2018 за № 2313 на суму 150,91 грн., № 2314 на суму 149,89 грн., № 2315 на суму 199,94 грн., № 2316 на суму 149,89 грн., № 2312 на суму 201,98 грн., № 2311 на суму 299,90 грн., від 25.01.2018 за № 2416 на суму 199,94 грн., за № 2410 на суму 427,90 грн., за №2419 на суму 449,92 грн., за № 2418 на суму 320,00 грн.

Видача розрахункових документів не встановленої форми підтверджується проведенням контрольно-розрахункової операції з придбанням газу скрапленого у кількості 33,43 л. на суму 427,90 грн., яка була проведена до початку проведення фактичної перевірки.

При цьому, відповідач вказав, а позивач доказів протилежного не надав, що ПП «Ваіл» лише 29.01.2018 року зареєструвало РРО АЗС POS mini фіскальний №, заводський №ТН 80080846 на автозаправочну станцію (АЗС) ПП «Ваіл» за адресою: 87040, Донецька область, Нiкольський район, с.Кальчик, вул. Елеваторна, буд. 1В. Тобто, той самий не фіскальний реєстратор розрахункових операцій через який, згідно наданих до перевірки розрахункових документів не встановленого зразку 10.01.2018, 11.01.2018, 12.01.2018, 25.01.2018 було реалізовано газу скрапленого у кількості 419,96 л., на загальну суму 5375,51 грн.

Перевіркою встановлено порушення порядку обліку товарних запасів на складах та або за місцем їх реалізації, а саме реалізація товарів, які не обліковані належним чином. ПП «Ваіл», згідно розрахункового документу не встановленої форми з РРО АЗС POS Mini було реалізовано газу скрапленого у кількості 419,96 л., на загальну суму 5375,51 грн., який не облікований належним чином, в частині не надання первинних документів (накладних, ТТН, журналів обліку нафтопродуктів №13-НП, №16-НП, №17-НП, №6-НП, №7-НП та інші яки б підтверджували ведення обліку товарних запасів на складах та або за місцем їх реалізації, чим саме було порушено п.12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями.

Перевіркою встановлено, що розрахункові операції та продаж алкогольних напоїв, тютюнових виробів, паливо мастильних матеріалів, у т.ч. газу скрапленого, автозапчастин в магазині - АЗС ПП «Ваіл» здійснюється в одному місці проведення розрахунків - місце де здійснюються розрахунки з покупцем за продані товари та зберігаються отримані за реалізовані товари - готівкові кошти, також розрахункові операції здійснювалися одним продавцем (яка уповноважена здійснювати розрахункові операції - Попова І.В.).

У місці проведення розрахункових операцій знаходяться два реєстратора розрахункових операцій, а саме:

- РРО MG-V545T заводський № GS00001263 фіскальний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, який застосовується для реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

- РРО АЗС POS Mini заводський № TN80080846, який не зареєстрований, не опломбований у встановленому порядку та не переведений у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, який застосовується для реалізації паливо мастильних матеріалів, у т.ч. газу скрапленого.

25.01.2018 року у приміщенні магазині - АЗС ПП «Ваіл» встановлено факт реалізації 33,43 л. газу скрапленого на суму 427,90 грн.

Також, як вже зазначалося вище, перевіркою встановлено реалізацію газу скрапленого у кількості 419,96 л., на загальну суму 5375,51 грн. з застосуванням реєстратора розрахункових операцій АЗС POS Mini заводський № TN 80080846

Враховуючи вищезазначене, перевіркою встановлено, що ПП «Ваіл» у період з 10.01.2018 по 25.01.2018 здійснювало реалізацію пального (газу скрапленого) на загальну суму 5375,51 грн., без обов`язкової реєстрації, як платника податку (акцизного податку), контролюючими органами, за місцем знаходження юридичних осіб, до початку здійснення реалізації пального, чим порушено п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст.212 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу першого п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Відповідно до п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

25.01.2018 року у приміщенні магазині - АЗС ПП «Ваіл» встановлено факт реалізації однієї пляшки горілки 0,5 л 40% об.од. «Маліновка Святкова» за ціною 75,0 грн., виробник ТОВ «ЛГЗ «Прайм». У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі-Постанова КМУ №957), розмір мінімальної роздрібної ціни на реалізовану пляшку горілки об`ємом 0,5 л., міцністю 40,0 % об.од. становить 79,55 грн.

Таким чином, ПП «Ваіл» здійснювало роздрібну торгівлю алкогольними напоями за ціною, нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольний напій, чим порушено норму Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 та ст. 18 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного_і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами та доповненнями». (далі - Закону №481).

У ході перевірки посадовим особам контролюючого органу не надані у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Посадовими особами ПП «Ваіл» не надано на вимогу працівників ГУ ДФС у Донецькій області документів пов`язаних з предметом перевірки, а саме касова книга підприємства, реєстраційне посвідчення РРО, КОРО, РК, журналів обліку нафтопродуктів №13-НП, №16-НП, №17-НП, №6-НП, №7-НП та інші яки б підтверджували ведення обліку товарних запасів на складах та або за місцем їх реалізації, чим порушено п.85,2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями.

Також в ході проведення фактичної перевірки позивача була здійснена перереєстрація РРО-V545T заводський №GS00001263 фіскальний номер НОМЕР_1 , на господарський об`єкт магазин за адресою: Україна, 87040, Донецька область, Нiкольський район, с.Кальчик, вул. Елеваторна, буд.1 В .

В порушення абзаців 1, 2 п. 6 Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №113 (далі - Порядок № 113), ПП «Ваіл» станом на 25.01.2018 року не здійснило реєстрацію платника акцизного податку, яка здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального, заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального. Форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 № 218, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.03.2016 за № 405/28535.

Після закінчення перевірки згідно з пунктом 86.5 статті 86 Податкового кодексу був складений акт фактичної перевірки № 0015/05/99/34/40/30045941 від 02.02.2018, яким встановлено порушення: п.1, п.2 п.12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями; п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»; ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.; п.85,2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями; п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями; абзаців 1, 2 п. 6 Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №113.

Посадові особи від підпису та отримання акта фактичної перевірки відмовились, про що було складено відповідний акт від 02.02.2018 року №314/05/99/34/40/30045941.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що листом від 05.02.2018 року за №5124/10/05/99-40-03 матеріал перевірки було надіслано на адресу ПП «Ваіл» 05.02.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернулись не врученими в зв`язку з закінченням строку зберігання. (що підтверджується копією поштового конверту).

За підсумками проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесені податкові повідомлення - рішення:

- № 002031405 від 21.03.2018, яким на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу та п.1 ст. 17, ст. 20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено до сплати суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10752,02 грн.;

- № від 21.03.2018, яким на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу та абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено до сплати суму штрафу у розмірі 10000 грн.;

- № від 21.03.2018, яким на підставі п. 117.3 ст. 17 Податкового кодексу України, п.п. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 і п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, визначено до сплати суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5885,51 грн.

Спірні податкові повідомлення-рішення 21.03.2018 були направлені відповідачем на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернулись не врученими в зв`язку з закінченням строку зберігання. (що підтверджується копією поштового конверту).

Позивач не погоджуючись з порядком проведення фактичної перевірки та прийняти за її наслідками податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду з позовом.

Спірним питанням даної справи, є порушення посадовими особами відповідача порядку проведення перевірки, як то не вручення направлень і наказу на проведення перевірки та не пред`явлення службових посвідчень, що стало підставою для не допущення посадових осіб до проведення фактичної перевірки. Крім того позивач посилається на не отримання акту перевірки, не особисто уповноваженою особою, ані засобами поштового зв`язку.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначає, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1, підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно до акта відмови від 25.01.2018 №271/05/99/34/40/300045941, керівник та особа уповноважена здійснювати розрахункові операції відмовились від підпису в направленнях. Вказане свідчить про те, що особи які проводили фактичну перевірку виконали приписи п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Суд критично відноситься до посилань позивача на ту обставину, що наказ про проведення фактичної перевірки позивачу не вручався та відсутні жодні відомості про ознайомлення позивача до початку перевірки із зазначеним наказом.

З аналізу вище зазначених правових норм слідує, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.

Враховуючи зазначене, суд не погоджується з доводами позивача про порушення контролюючого органу порядку проведення фактичної перевірки.

Крім того, згідно пояснень продавця стажера ОСОБА_2 від 25.01.2018 року, що знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що в ході проведення перевірки накази та направлення на проведення фактичної перевірки були випадково розірвані директором Поповим І.І. в наслідок стресу.

Як зазначалося вище, відповідно до п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Як зазначено в акті про результати фактичної перевірки від 02.02.2018 року №0015/05/99/34/40/30045941, в ході перевірки встановлені порушення:

- п.1, п.2 п.12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями;

- п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»;

- ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.;

- п.85,2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями;

- п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями;

- абзаців 1, 2 п. 6 Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №113.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до змін внесеними до ПКУ Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 р.» від 24.12.2015 року № 909-VІІІ (набрав чинності з 01.01.2016 р.) передбачено що з 01.03.2016 року відповідно до п.п. 212.1.15 п.212.1 ст. 212 Податкового кодексу України платниками акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Відповідно до пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі- продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання.

Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Згідно з пп. 14.1.141-1 п. 14.1 Податкового кодексу України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне. паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

Відповідно до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України платником податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з пп. 212.115 п. 212 1 ст. 212 Податкового кодексу України платником податку є особа, яка реалізує пальне.

Тобто позивач, здійснюючи операції з отримання від постачальника та реалізацію покупцям палива, є платником податку в розумінні пп. 212.1 15 п. 212 1 ст. 212 Податкового кодексу України.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до акту перевірки встановлено, що позивачем здійснено реалізацію 419,96 л газу скрапленого на загальну суму 5375,51 грн.

Відповідно до пп 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Порядком Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 р. №113 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального» передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники акцизного податку з реалізації пального до початку здійснення реалізації пального.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Згідно п. 117.3 ст. 117 Податкового кодексу України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального з реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом. - тягне за собою накладання штрафу на юридичних та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України встановлено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи, що ПП «Ваіл» здійснив реалізацію пального у сумі 5375,51 грн. без реєстрації себе платником акцизного податку (доказів протилежного суду не надано), податковим органом правомірно застосовані до позивача штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 21.03.2018 року, які розраховані у відповідності до п. 117.3 ст. 117 Податкового кодексу України.

Крім того в ході проведення перевірки встановлений факт роздрібної торгівлі пляшки горілки 0,5 л 40% об.од. «Маліновка Святкова» за ціною 75,00 грн. та тютюнових виробів, а саме сигарет «LM» 2 пачки за ціною 27,80 грн., МРЦ (максимальна роздрібна ціна) маркірована виробником та встановлена на пачці 26,50 грн.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР).

Щодо здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною десятою статті 18 вказаного Закону Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв".

В силу положень вказаної Постанови мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків. Таким чином, розмір мінімальної роздрібної ціни на алкогольний напій міцний об`ємом 0,5 л. 40% об. становить 79,55 грн.

Як вже зазначалось судом та підтверджено матеріалами справи перевіркою встановлено, що позивач здійснював реалізацію алкогольного напою пляшки горілки «Прайм» ємністю 0.5 за ціною 78,00 грн.

Крім того, матеріалами справи та актом перевірки встановлено реалізацію тютюнових виробів, а саме сигарет «LM» 2 пачки за ціною 27,80 грн., МРЦ (максимальна роздрібна ціна) маркірована виробником та встановлена на пачці 26,50 грн.

Зазначене підтверджено поясненнями продавця стажера ОСОБА_2 від 25.01.2018 року та довідкою про тютюнові вироби які знаходяться в реалізації ПП «Ваіл».

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №481/95, тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування

Статтею 11-1 Закону №481/95 передбачено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

В силу положень абзацу чотирнадцятого статті 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі здійснення роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Враховуючи, що ПП «Ваіл» здійснив реалізацію пляшки горілки за ціною, нижчою за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, податковим органом правомірно застосовані до позивача штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 21.03.2018 року, які розраховані у відповідності до абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"

З матеріалів справи також вбачається, що контролюючим органом під час проведення фактичної перевірки магазину, в якому здійснює господарську діяльність позивач, встановлено відсутність дозвільних та реєстраційних документів та підтверджуючих документів на товар, чим порушено встановлений порядок ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, на суму 5375,51 грн.

Згідно з п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону № 265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абзацом першим пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР передбачено, що у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання вчинене вперше - 1 гривня.

Враховуючи, що ПП «Ваіл» не надано до перевірки первинних документів (накладних, журналів обліку нафтопродуктів та інших, які б підтверджували ведення обліку товарних запасів), податковим органом правомірно застосовані до позивача штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 21.03.2018 року, які розраховані у відповідності до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995.

Суд критично ставиться до наданих представником позивача нотаріально засвідчених показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з огляду на те, що вони не спростовують висновку акту перевірки та їх зміст викликає сумнів щодо їх правдивості з огляду на наявні в матеріалах справи докази.

Крім того, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено виклик свідків до суду за заявою учасника справи та надання ним пояснень саме у судовому засіданні, а не дослідження судом нотаріально засвідчених показань свідків.

При цьому, лише одних пояснень позивача та показань свідків недостатньо для доведеності протиправності дій відповідача. Позиція позивача по справі перш за все повинна бути підтверджена певними доказами.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем не доведено, правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Приватного підприємства «Ваіл» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень № на суму 10000 грн., № на суму 5885,51 грн. та №002031405 на суму 10752,02 грн. - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 23 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.