Справа № 500/972/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/972/19

27 травня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Риндюк В.Т.

представника позивача дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" адвоката Панчука С.М., довіреність №4 від 02.01.2019

представника відповідача управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мулика П.І., довіреність від 14.01.2019 №1-22/214

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" адвоката Панчука С.М., довіреність №5 від 03.01.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз" про скасування постанови та зобов`язання утриматися від вчинення певних дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз", у якій позивач просить скасувати постанову, винесену у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2016 у справі №921/312/16-г/5 про накладення арешту на рахунок дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" № НОМЕР_1 , відкритий у ТФ АТ КБ "Приватбанк" та зобов`язати посадових/службових осіб відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області утриматися від вчинення дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2016 у справі №921/312/16-г/5 щодо дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.03.2019 з рахунку позивача, відкритого у ТФ АТ КБ "Приватбанк" стягнуто 16727,98 грн. на рахунок відповідача з вказівкою - часткова оплата 16727,98 грн. №921/312/16г/5 від 09.09.2016, тобто наказу Господарського суду Тернопільської області про стягнення з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" 6070258,04 грн. боргу за надані послуги з балансування природного газу та 104553,88 грн. витрат зі сплати судового збору без врахування, що позивач не є стороною виконавчого провадження.

25.03.2019 зверталися з вимогою про надання інформації щодо вказаних дій, а 29.03.2019 зі скаргою на дії державного виконавця в порядку статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

02.04.2019 і 09.04.2019 в наданих відповідях вказано, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває зведене виконавче провадження №57549964 з примусового виконання виконавчих документів по стягненню із публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" в користь юридичних осіб 36089852,91 грн. боргу і відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Наведене стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

25.04.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 06.05.2019.

06.05.2019 розгляд справи відкладено на 21.05.2019 через неявку представника позивача і третьої особи та замінено неналежного відповідача відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на належного управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

21.05.2019 відкладено розгляд справи до 27.05.2019 для надання додаткових доказів.

27.05.2019 в судовому засіданні представник позивача і третьої особи позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених у позові і просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив із-за відсутності підстав для його задоволення.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представника позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, враховуючи думку представника третьої особи, суд, оцінюючи дії відповідача, оскаржувані у даному провадженні, враховує наступне.

Стаття 19 Конституції України покладає на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб обов`язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 цього Закону визначені рішення, що підлягають примусовому виконанню, виконавчі документи, зокрема виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває зведене виконавче провадження №57549964 з примусового виконання виконавчих документів по стягненню із публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" в користь юридичних осіб 36089852,91 грн. боргу.

Відповідно до статті 14 Закону №1404-VIII учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

За нормами статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Наказом про примусове виконання від 14.04.2017 у справі №921/171/17-г/16, виданого Господарським судом Тернопільської області, в якості стягувача зазначено дочірню компанію "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", боржником - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз".

Статтею 19 Закону №1404-VIII визначені права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, де зокрема частиною третьою передбачено, що інші учасники виконавчого провадження мають право надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Крім того, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (стаття 18 Закону №1404-VIII)

Судом встановлено що до складу зведеного виконавчого провадження входить виконавче провадження №54542866 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 14.04.2017 у справі №921/171/17-г/16 про стягнення із приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 8290103,10 грн. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів; - 957664,62 грн. - 3% річних; - 138716,52 грн. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, державним виконавцем вживались заходи примусового виконання рішень суду шляхом винесення постанов про арешт коштів боржника і арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження №57549964 державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, про що винесено постанову про арешт майна боржника, а в подальшому після визначення ринкової вартості арештованого майна боржника, останнє передано на реалізацію.

Однак, коштів від реалізації майна боржника не достатньо для покриття в повному обсязі заборгованості.

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз" являється засновником дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" із внесенням внеску до статутного фонду у розмірі 100000.00 грн.

08.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, в якій зазначено рахунок дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" № НОМЕР_1 , відкритий у ТФ АТ КБ "Приватбанк", що є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Дочірнє підприємство - юридичне самостійне підприємство, що відокремилося від основного (материнського) і засноване ним через передачу частини майна.

Відповідно до вимог пункту 5 статті 52 Закону №1404-VIII у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до вимог статті 10 Закону №1404-VIII одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до вимог статті 126 Господарського кодексу України асоційовані підприємства (господарські організації) - це група суб`єктів господарювання - юридичних осіб, пов`язаних між собою відносинами економічної та/або організаційної залежності у формі участі в статутному капіталі та/або управлінні. Залежність між асоційованими підприємствами може бути простою і вирішальною.

Відповідно до вимог статті 22 Закону України "Про товариства з обмеженою відповідальністю" звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Під зверненням стягнення заборгованості на корпоративні права боржника розуміється відчуження акцій (часток), що належать боржнику в майні інших господарських товариств і передані до статутного капіталу боржника, якщо таке відчуження здійснюється шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

Правовий аналіз зазначених норм дає всі підстави стверджувати про право державного виконавця звернути стягнення заборгованості у розмірі статутного внеску засновника дочірнього товариства боржника з метою вжиття всіх заходів примусового виконання для належного і повного виконання судових рішень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача в частині зобов`язання посадових/службових осіб відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області утриматися від вчинення дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2016 у справі №921/312/16-г/5 щодо дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що права позивача в цій частині на час розгляду даної справи не порушені, а тому позовні вимоги у зазначеній частині є передчасними та не підлягають задоволенню.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. В той же час позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому повністю відмовляє у їх задоволенні.

Розподіл судових витрат відповідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз" про скасування постанови, винесеної у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2016 у справі №921/312/16-г/5 про накладення арешту на рахунок дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" №5660, відкритий у ТФ АТ КБ "Приватбанк" та зобов`язання посадових/службових осіб відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області утриматися від вчинення дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 19.09.2016 у справі №921/312/16-г/5 щодо дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" відмовити повністю.

Реквізити учасників справи:

позивач дочірнє підприємство "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" (місцезнаходження: вул. М. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008, )

відповідач управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Грушевського 8, м. Тернопіль, 46021, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз" (місцезнаходження: вул. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46006, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.