Справа № 487/2211/19
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2211/19
Провадження № 2-а/487/53/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

22.03.2019 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови серії ЕАВ № 999630 про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи вимоги тим, що вказана постанова не відповідає вимогам закону, з огляду на те, що в постанові зазначено, що позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, однак відсутнє будь-яке зазначення назви населеного пункту. Крім того, швидкість руху автомобілю позивача вимірювалась приладом вимірювання швидкості руху Trucam TC000517, та зазначений вимірювач руху знаходився в руках інспектора, що є порушенням, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, у зв`язку з чим позивач вважає постанову серії ЕАВ №999630 від 19.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення вважає неправомірною. Правил дорожнього руху він не порушував, тому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Представник позивача ОСОБА_2 до судового не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача до судового не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, 19.03.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Київській області старшим лейтенантом Чубар М.С. було винесено постанову серії ЕАВ №999630 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої 19.03.2019 року о 17.09 годин с. Ксаверівка М-05 Київ-Одеса 57 км водій керуючи автомобілем перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 42 км/год, а саме в населеному пункті позначено д.з. 5.45, 5.46 рухався зі швидкістю 92 км/год. Швидкість руху вимірювано приладом TruСam TC000517. Чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненнi, чи пiдлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також з`ясувати iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про наявність чи відсутність вини позивача. Так будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, що мають значення для правильного вирішення справи інспектором не зібрано, показів свідків не відібрано, матеріалів фото-, відеофіксації саме скоєння адміністративного правопорушення не додано.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Разом з цим, відповідачем будь-яких доказів того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена з дотриманням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував Правила дорожнього руху, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Інспектором патрульної поліції у порушення вимог ст. 245 КпАП України односторонньо та поверхово досліджено обставини справи, не підтверджено правомірності своїх дій щодо складання відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАВ №999630 від 19 березня 2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №999630 від 19 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.О. Гаврасієнко