Справа № 160/909/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04 березня 2019 року Справа № 160/909/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника відповідача Атрошенко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.01.2019 р. №43-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Ферст груп", -
29 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.01.2019 р. №43-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Ферст груп".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 р. у справі № 160/909/19 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
04 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було видано наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Ферст Груп» № 43-п.
В наказі №43-п від 04.01.2019 року підставою для проведення документальної планової виїзної перевірки позивача визначено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1. ст. 75, п. 77.1., п. 77.4 ст. 77 ПК України, та зазначено про необхідність проведення перевірки за період з 02.11.2017 - 31.12.2017 р.
Позивач зазначає, що станом на січень 2019 р. відсутні затверджені органом державного нагляду критерії віднесення суб`єктів господарювання до відповідної групи ризику у сфері податкового законодавства, відповідно, здійснення планових заходів державного контролю щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" може бути здійснено не частіше одного разу на п`ять років.
Так, як зазначає позивач, останній зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності лише 02.11.2017 р., відповідно планова перевірка ТОВ «Ферст Груп» повинна бути здійснена за спливом п`яти років від дати реєстрації, тобто не раніше 2022 року.
Відтак, позивач вважає, що включення останнього до плану перевірок відповідача є неправомірним, а наказ на проведення перевірки від 04.01.2019 р. №43-п є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
На підставі викладеного вище, позивач - ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» вважає зазначений вище наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.01.2019 р. №43-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Ферст груп" протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
В судове засідання, призначене на 04.03.2019 р. з`явився повноважний представник відповідача. Позивач до зали судового засідання свого представника не направив, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Повноважний представник відповідача проти пред`явлених позовних вимог заперечував, виклавши свою позицію у відзиві на позовну заяву від 15.02.2019 р., в якому зазначено наступне.
ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» (код 41701663) включено до плану - графіка документальних перевірок платників податків на 2019 рік у зв`язку з наявністю 1 ризику високого ступеню.
Зазначені направлення пред`явлені особисто під підпис директору ТОВ «Ферст груп» ОСОБА_1 28.01.2019 р..
Причиною відмови в допуску до проведення перевірки в акті зазначено, що у зв`язку з незаконністю наказу про проведення перевірки його буде оскаржено в судовому порядку.
Відтак, на підставі викладеного вище, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважний представник відповідача не заперечувала щодо переходу до розгляду справи по суті. Враховуючи неявку в судове засідання, призначене на 04.03.2019 р., повноважного представника позивача, суд зазначає, що думка останнього щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 04.03.2019 року.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРСТ ГРУП» є юридичною особою, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
08.01.2019 р., заступником начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було складено повідомлення від 08.01.2019 р. за №15, про те, що 28.01.2019 р. буде проводитись документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Ферст груп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС.
Так, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-пеервірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Навроцьким Олександром Васильовичем та головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері торгівлі управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Гужвою Ніною Олександрівною, на підставі направлень на перевірку, а саме: від 24.01.2019 р. №377, та від 21.01.2019 р. №381 здійснено виїзд на адресу ТОВ «ФЕРСТ ГРУП».
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів,зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов`язки контролюючих органів, серед яких обов`язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати поршень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У відповідності до вимог п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Статтею 77 ПК України, визначено порядок проведення документальних планових перевірок.
Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57цього Кодексу.
Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено ст.86 цього Кодексу.
Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, в тому числі перелік ризиків та їх поділ за ступенями, затверджено наказом Міністерство фінансів України від 02.06.2015 №524 (зі змінами) (далі - Наказ №524).
Формування переліку платників податків плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 розділу III Наказу 524, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Суд зазначає, що доводи позивача стосовно того, що оскільки останній зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності 02.11.2017 р., відповідно планова перевірка повинна буди здійснена контролюючим органом за спливом 5 років від дати реєстрації, тобто не раніше 2022 року, спростовуються наступним.
При цьому, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» дійсно наявний певний ризик ступень ризику, а саме: декларування залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у сумі понад І мли гри або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн за останній звітний (податковий) період - 14 753,9 тис. грн., що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість, копії яких містяться в матеріалах справи.
Водночас, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відомості, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області Управління аудиту було направлено на адресу начальника юридичного управління О. Басана службову записку «Про надання інформації», з тексту якої судом встановлено, що ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» (код 41701663) включено до плану-графіка документальних перевірок платників податків на 2019 р. у зв`язку з наявністю 1 ризику високого ступеню. Крім того, по результатам роботи ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» згідно декларації з податку на прибуток за 2017 рік підприємство декларує від ємне значення з податку на прибуток у сумі 151,9 тис.грн. Також, у ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» наявний ризик середнього ступеню, а саме: декларування залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у сумі понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загального об єму податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн за основний звітний (податковий) період - 14 753,9 тис.грн.
При цьому, будь-яких доказів в розумінні ст.ст.73-78 КАС України щодо спростування інформації, викладеної в зазначеній вище службовій записці, позивачем до суду надано не було.
Відтак, з урахування зазначеного вище, та на підставі п.5 розділу ІІ Наказу 524, суд зазначає, що відповідачем було правомірно винесено оскаржуваний наказ від 04.01.2019 р. №43-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Ферст груп".
При цьому, відповідачем - суб`єктом владних повноважень були надані суду всі необхідні пояснення та докази щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, що виключає задоволення даного адміністративного позову.
На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.01.2019 р. №43-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Ферст груп".
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до платіжного доручення від 29 січня 2019 р. №720 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.01.2019 р. №43-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Ферст груп", суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ферст груп» суми, сплачену у якості судового збору за подання даного адміністративного позову з Державного бюджету України в сумі 1 921,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 29.01.2019 р. №720.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 04.01.2019 р. №43-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Ферст груп", - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова