Справа № 813/4070/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4089/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року, ухвалене суддею Костецьким Н.В. в місті Львові о 10 год. 50 хв. у справі № 813/4070/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» до Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2016 року.

На підтвердження позовних вимог позивач покликається на те, що акт перевірки повністю ґрунтується на даних інших актів, якими було зафіксовано факти порушення податкового законодавства контрагентами позивача. Такі акти, на думку позивача, не можуть розцінюватися як беззаперечне свідчення фіктивності (нереальності) вчинення ним господарських операцій. Реальність здійснення господарських операцій позивача із ТзОВ «ЛК Буд» та ТзОВ «Брокбудкепітал» підтверджується первинними документами, що були представлені до перевірки та долучені до матеріалів справи. На переконання позивача, вказані первинні документи відповідачем не були досліджені належним чином.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 22.06.2016 року № .

Залізнична об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2018 касаційну скаргу Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року у справі № 813/4070/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зазначеному судовому рішенні Верховний Суд звернув увагу, що у цій справі варто встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, задіяних у такому процесі) як свідків.

Крім того, в даному випадку необхідно дослідити технічну можливість товариства з обмеженою відповідальністю «Брокбудкепітал» та товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК Буд» виконати спірні роботи з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати тощо).

При цьому слід перевірити, якими силами та засобами виконувались спірні роботи, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином забезпечувався доступ цих виконавців до об`єктів, яким чином позивач здійснював контроль за станом виконання придбаних робіт тощо.

За наслідками нового розгляду справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія», подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і неповне дослідження судом першої інстанції обставин справи та виходить з мотивів аналогічних тим, які наведені в позовній заяві.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки належним чином повідомлені учасники справи, не з`явилися.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що Залізничною ОДПІ проведено позапланову невиїзну перевірку ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТзОВ «Брокбудкепітал» за період лютий - березень 2014 року та з ТзОВ «ЛК Буд» за вересень 2014 року, про що 08.06.2016 року складено акт № 821/13-03-14-00/37831898.

Перевіркою встановлено порушення п.198.1, п.198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.201.10, п.200.2 ст.202 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суми податкового кредиту, відображеного у р.1 0.1 Податкової декларації з ПДВ за лютий 2014 року в розмірі 11481, грн.., за березень 2014 року в розмірі 47871,0 грн., за листопад 2014 року в розмірі 111556,0 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду всього на загальну суму 170908,0 грн., в т.ч. по періодах: лютий 2014 року - 11481,0 грн., березень 2014 року - 47871,0 грн., листопад 2014 року - 111556,0 грн.

Вказані в акті перевірки порушення ґрунтуються на висновках податкового органу про відсутність факту здійснення господарських операцій з ТзОВ «Брокбудкепітал» та ТзОВ «ЛК Буд».

На підставі акта перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 22.06.2016 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 170908,00 грн. за основним платежем та 85454,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено достатніми доказами факт здійснення господарських операцій з його контрагентами.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (далі ПК України) витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В пункті 198.6 статті 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на включення податку на додану вартість до податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат чи податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що контрагентами позивача у спірному періоді були ТзОВ «Брокбудкепітал» та ТзОВ «ЛК Буд».

ТзОВ «Брокбудкепітал» 28.04.2016 року перейменоване у ТзОВ «Реал-Гранд-Буд», станом на 01.06.2016 року перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПI ГУ ДФС у Львівській області, стан платника 65, основний вид діяльності - будівництво житлових i нежитлових будівель, свідоцтво платника ПДВ анульовано 23.12.2015 року (внесено запис про відсутність за місцезнаходженням).

Відповідно до поданих ТзОВ «Брокбудкепітал» звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів:

- за лютий 2014 року штатна чисельність працівників ТзОВ «Брокбудкепітал» - 5 чол., кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховані виплати - 11 чол. (із них 4 чоловіків, 7 жінок );

- за березень 2014 року штатна чисельність працівників ТзОВ «Брокбудкепітал» - 6 чол., кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховані виплати - 11 чол. (із них 5 чоловіків, 6 жінок ).

Згідно з податковою інформацією, дані про наявність у ТзОВ «Брокбудкепітал» матеріальних ресурсів для здійснення будівельних робіт відсутні. З цього приводу жодних документів не надано і позивачем.

В акті ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1440/26-59-22-03/37450960 від 16.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Брокбудкепітал», встановлено відсутність реального здійснення операцій ТзОВ «Брокбудкепітал» за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» як замовником укладено ряд договорів підряду з ТзОВ «Брокбудкепітал» як виконавцем, а саме: від 16.01.2014 року № 1601-01 щодо будівельних робіт на об`єкті ж/б по вул. Лисенка, 16 АДРЕСА_1 20 у м. Львові; від 16.01.2014 року № 1601-02 щодо огородження будівельного майданчика по вул. Панча, 307, у м. Львові; від 03.03.2014 року № 0303-01 щодо будівництва та обслуговування чотирьох малоповерхових зблокованих житлових будинків на вулиці Стрийській, 197 у м. Львові; від 03.03.2014 року № 0303-02 щодо проведення будівельних робіт адміністративно-побутового корпусу ТзОВ «Снєжка України».

На підтвердження виконання робіт за договором підряду від 16.01.2014 року № 1601-01 щодо проведення будівельних робіт на об`єкті ж/б по вул. Лисенка, 16, 20 у м. Львові, позивачем надано наступні первинні документи:

- акт № 1 від 28.02.2014 року по влаштуванню опалубки, каркасів та монолітних вертикальних елементів;

- акт № 2 від 28.02.2014 року по влаштуванню перемичок, огороджуючи конструкцій з керамічної цегли, цегляних перегородок, подачі розчину та цегли вручну по всіх поверхах, розбиранні коминів, підмурівки підвіконників, штукатуренню стін біля дверних відкосів, влаштуванню лотка бетонного на в`їзді в паркінг, фундамент і колони, влаштуванню звуко-теплоізоляції, тощо;

- акт виконаних робіт № 2 за березень 2014 року по влаштуванню перемичок, огороджуючи конструкцій з керамічної цегли, влаштуванню цегляних перегородок та замірка шахт димовидалення;

- акт виконаних робіт № 1 за березень 2014 року по виготовленню металевих балок/крокв під конструкцію даху, влаштуванню каналізаційних мереж, тимчасових захисних огороджень та навісів;

- податкову накладну №№ 552, 553 від 28.02.2014 року, №№ 990, 989 від 31.03.2014 року;

- квитанцію про оплату виконаних робіт за договором № 1601-01 від 16.01.2014 року на суму 158 927, 74 грн.;

Досліджуючи цю господарську операцію, суд апеляційної інстанції зазначає, що замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та підземними автостоянками по вулиці Лисенка, 16, 20 у місті Львові є ТзОВ «Будівельна компанія «Нове місто», а генпідрядником ТзОВ «Галицька будівельна гільдія», на підставі договору генерального підряду № 25/05-12 від 25.05.2012 року.

Аналізуючи умови цього договору, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з п.10.1 цього договору, генпідрядник залучає до виконання робіт субпідрядників лише за погодженням з замовником, яке оформлюється окремим додатком до договору. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідне погодження замовника, ТзОВ «Будівельна компанія «Нове місто», про залучення субпідрядників щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та підземними автостоянками по вулиці Лисенка, 16, 20 у місті Львові в матеріалах справи відсутнє та суду не надане.

Виходячи з цієї обставини, ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» не мало права залучати до проведення цих робіт ТзОВ «Брокбудкепітал», а ТзОВ «Брокбудкепітал» не мало права виконувати будівельні роботи на об`єкті «будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та підземними автостоянками по вулиці Лисенка, 16, 20 у місті Львові».

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, наявна в ТзОВ «Брокбудкепітал» кількість працівників не змогла б виконати ці роботи, зважаючи на той факт, що відповідних матеріальних ресурсів для проведення цих робіт товариство не має.

Тим більше, позивачем не надано всіх первинних документів, які опосередковують цю господарську операцію, зокрема, актів приймання виконаних будівельних робіт.

На підтвердження виконання будівельних робіт ТзОВ «Брокбудкепітал» за договором підряду від 03.03.2014 року № 0303-01 щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями обслуговування за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 197, позивачем надано наступні первинні документи:

- акт виконаних робіт за березень 2014 року;

- податкову накладну № 991 від 31.03.2014 року;

Досліджуючи цю господарську операцію, суд апеляційної інстанції зазначає, що замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями обслуговування за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 197, є ТзОВ «Метгал», а генеральним підрядником ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» на підставі договорів генерального підряду № 011012-01 від 01.10.2012 року та № 11/03/14 від 11.03.2014 року.

Аналізуючи умови цих договорів, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з п.5.5 та відповідно п.10.1 цих договорів генпідрядник не вправі залучати субпідрядників без письмової згоди замовника.

Судом апеляційної інстанції встановлено те, що відповідне погодження замовника, ТзОВ «Метгал» про залучення субпідрядників щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , в матеріалах справи відсутнє та суду не надане.

Виходячи з цієї обставини, ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» не мало права залучати до проведення цих робіт ТзОВ «Брокбудкепітал», а ТзОВ «Брокбудкепітал» не мало права виконувати будівельні роботи на об`єкті «будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями обслуговування за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 197».

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, наявна в ТзОВ «Брокбудкепітал» кількість працівників не змогла б виконати ці роботи, зважаючи на той факт, що відповідних матеріальних ресурсів для проведення цих робіт товариство не має.

Позивачем, не надано всіх первинних документів, які опосередковують цю господарську операцію, зокрема, актів приймання виконаних будівельних робіт та платіжних документів про оплату за виконані роботи.

На підтвердження виконання робіт за договором підряду від 03.03.2014 року № 0303-02 щодо проведення будівельних робіт адміністративно-побутового корпусу ТзОВ «Снєжка Україна», позивачем надано наступні первинні документи:

- акт виконаних робіт за 2014 рік по об`єкту адміністративно-побутового корпусу ТзОВ «Снєжка-Україна» від 31.03.2013 року;

- акт виконаних робіт № 5 від 31.03.2014 року за березень 2014 року;

- акт виконаних робіт №№ 1, 2, 3, 4 за березень 2014 року від 31.03.2014 року;

- податкову накладну №№ 1006, 1007, 1008, 1009, 1010, 1011 від 31.03.2014 року.

Досліджуючи цю господарську операцію, суд апеляційної інстанції зазначає, що замовником додаткових робіт по будівництву адміністративно-побутового корпусу ТзОВ «Снєжка-Україна» є ТзОВ «Снєжка-Україна», а підрядником ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» на підставі договору підряду № 030214 від 03 лютого 2014 року.

Аналізуючи умови цього договору, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з п.5.5 договору, підрядник не вправі доручати виконання робіт по цьому договору третім особам (субпідрядникам) без попереднього письмового погодження із замовником.

Судом апеляційної інстанції встановлено те, що відповідне письмове погодження замовника, ТзОВ «Снєжка-Україна», про залучення субпідрядників щодо проведення додаткових робіт по будівництву адміністративно-побутового корпусу ТзОВ «Снєжка-Україна» в матеріалах справи відсутнє та суду не надане.

Виходячи з цієї обставини, ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» не мало права залучати до проведення цих робіт ТзОВ «Брокбудкепітал», а ТзОВ «Брокбудкепітал» не мало права виконувати додаткові будівельні роботи на об`єкті «будівництво адміністративно-побутового корпусу ТзОВ «Снєжка-Україна».

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, наявна в ТзОВ «Брокбудкепітал» кількість працівників не змогла б виконати ці роботи, зважаючи на той факт, що відповідних матеріальних ресурсів для проведення цих робіт товариство не має.

Тим більше, позивачем не надано всіх первинних документів, які опосередковують цю господарську операцію, зокрема, актів приймання виконаних будівельних робіт та платіжних документів про оплату за виконані роботи.

На підтвердження виконання робіт за договором підряду від 16.01.2014 року № 1601-02 щодо проведення робіт з огородження будівельного майданчика по вулиці Панча 307, у місті Львові, позивачем надано наступні первинні документи:

- акт виконаних робіт № 3 від 28.02.2014 року щодо проведення земляних робіт вручну, влаштування каркасів дерев`яного тимчасового огородження; монтаж фундаментних блоків на тимчасове огородження, тощо

- податкову накладну № 554 від 28.02.2014 року.

На думку суду апеляційної інстанції, наявна в ТзОВ «Брокбудкепітал» кількість працівників не змогла б виконати ці роботи, зважаючи на той факт, що відповідних матеріальних ресурсів для проведення цих робіт товариство не має.

Крім того, позивачем не надано всіх первинних документів, які опосередковують цю господарську операцію, зокрема, актів приймання виконаних будівельних робіт та платіжних документів про оплату за виконані роботи.

ТзОВ «ЛК Буд» () перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві, стан платника 12 (припинено, але не знято з обліку, основний вид діяльності будівництво житлових і нежитлових будівель, свідоцтв платника ПДВ анульовано 12.01.2015 року.

Відповідно до поданих ТзОВ «ЛК Буд» звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за вересень 2014 року - штатна чисельність працівників - 9 чол., кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховані виплати - 9 чол. (із них 9 чоловіків).

Згідно з податковою інформацією, дані про наявність у ТзОВ «Брокбудкепітал» матеріальних ресурсів для здійснення будівельних робіт відсутні. З цього приводу жодних документів не надано і позивачем.

В акті ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 06.05.2015 року № 509/26-59-22-09/38872097 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «ЛК Буд» за вересень 2014 року», встановлено відсутність реального здійснення операцій «ЛК Буд» за вересень 2014 року.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» як замовником укладено ряд договорів підряду з ТзОВ «ЛК Буд» як виконавцем, а саме: від 24.03.2014 року № 3/0314 по виконанню робіт з будівництва зблокованих малоповерхових житлових будинків з вбудованими паркінгами і господарськими приміщеннями у м АДРЕСА_3 Львові АДРЕСА_2 ; від 03.03.2014 року № 2/0314 по виконанню робіт з реконструкції гуртожитку під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 ; від 30.07.2014 року № 3007/1 по виконанню робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків на АДРЕСА_5 .

На підтвердження виконання робіт за договором підряду від 24.03.2014 року № 3/0314 по виконанню робіт з будівництва зблокованих малоповерхових житлових будинків з вбудованими паркінгами і господарськими приміщеннями у м. Львові по вул. Стрийській, 197, позивачем надано наступні первинні документи:

- акт виконаних робіт № 2, згідно з яким ТзОВ «ЛК Буд» проведено мурування стін з керамічних блоків, мурування цегляних стін, приготування розчину, установка арматурних сіток, установка залізобетонних перемичок. Для цього використано кран баштовий, кран автомобільний, розчинозмішувач;

- акт виконаних робіт № 2, згідно з яким ТзОВ «ЛК Буд» проведено мурування стін з керамічних блоків, мурування цегляних стін, приготування розчину, установка арматурних сіток, установка залізобетонних перемичок. Для цього використано кран баштовий, розчинозмішувач;

- акт прийому-передачі матеріалів № 6-3/0314 на виконання договору підряду від 24.03.2014 року № 3/0314;

- квитанція про перерахунок коштів на користь ТзОВ «ЛК Буд» за послуги згідно з договором підряду від 24.03.2014 року № 3/0314 в сумі 83 583,87 грн. Сума оплати не відповідає вартості виконаних робіт зазначених в актах.

Досліджуючи цю господарську операцію, суд апеляційної інстанції зазначає, що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 197, проводились роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями обслуговування, а не роботи з будівництва зблокованих малоповерхових житлових будинків з вбудованими паркінгами і господарськими приміщеннями, що стверджується договорами генерального підряду № 011012-01 від 01.10.2012 року та № 11/03/14 від 11.03.2014 року, в яких замовником будівництва є ТзОВ «Метгал», а генеральним підрядником ТзОВ «Галицька будівельна гільдія».

Аналізуючи умови цих договорів, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з п.5.5 та відповідно п.10.1 цих договорів генпідрядник не вправі залучати субпідрядників без письмової згоди замовника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідне письмове погодження замовника, ТзОВ «Метгал», про залучення субпідрядників для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , в матеріалах справи відсутнє та суду не надане.

Виходячи з цієї обставини, ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» не мало права залучати до проведення цих робіт ТзОВ «ЛК Буд», а ТзОВ «ЛК Буд» не мало права виконувати будівельні роботи на об`єкті «будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями обслуговування за адресою: м. Львів, вул. Стрийській, 197».

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, наявна в ТзОВ «ЛК Буд» кількість працівників не змогла б виконати ці роботи, зважаючи на той факт, що відповідних матеріальних ресурсів для проведення цих робіт товариство не має.

Позивачем не надано всіх первинних документів, які опосередковують цю господарську операцію, зокрема, актів приймання виконаних будівельних робіт.

На підтвердження виконання робіт за договором підряду від 03.03.2014 року № 2/0314 по виконанню робіт з реконструкції гуртожитку під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , позивачем надано наступні первинні документи:

- виписку з рахунку від 22.09.2014 року про здійснення оплати за роботи виконані ТзОВ «ЛК Буд» згідно з договором підряду від 03.03.2014 року № 2/0314 в сумі 50 000 грн. та 1 410, 29 грн.

- акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2014 року, відповідно до якого прийнято виконані роботи з мурування зовнішніх стін з цегли, мурування внутрішніх стін з цегли, армування мурування стін та інших конструкцій. Вартість робіт 170 697 грн.

- акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2014 року, відповідно до якого прийнято виконані роботи з укладання бетонної суміші в конструкції бетононасосами, перекриття площі між осями колон, збирання і розбирання дерев`яної щитової опалубки для улаштування перекриттів, встановлення арматури окремими стрижнями із зварюванням вузлів плити покриття і перекриття, укладання плит накриття вентшахти, мурування зовнішніх простих стін з керамічної цегли, мурування вентшахти і парапети з керамічної цегли, мурування перегородок неармованих з цегли. Вартість робіт 136 598 грн.

Досліджуючи цю господарську операцію, суд апеляційної інстанції зазначає, що підрядником робіт по реконструкції гуртожитку під житловий будинок квартирного АДРЕСА_4 у місті Києві є ТзОВ «Західенергомонтаж», а субпідрядником ТзОВ «Галицька будівельна гільдія», що підтверджується договором субпідряду № 25/05 від 28.05.2013 року. Однак, ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» укладено договір підряду з виконання цих робіт, де ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» виступає замовником, а підрядником ТзОВ «ЛК Буд», що є недопустимим з огляду на ці господарські правовідносини та норми цивільного законодавства.

Аналізуючи умови договору субпідряду, апеляційний суд звертає увагу на те, що в п.8.1 договору зазначено, що підрядник має право залучати субсубпідрядників, тобто ТзОВ «Західенергомонтаж», яке є підрядником, а не ТзОВ «Галицька будівельна гільдія», вправі залучати субсубпідрядників.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що договорів про залучення як субсубпідрядника ТзОВ «ЛК Буд» для здійснення робіт по реконструкції гуртожитку під житловий будинок квартирного АДРЕСА_6 по АДРЕСА_4 , позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з цієї обставини, ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» не мало права залучати до проведення робіт по реконструкції гуртожитку під житловий будинок квартирного АДРЕСА_4 у місті Києві ТзОВ «ЛК Буд», а ТзОВ «ЛК Буд» не мало права виконувати ці роботи.

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, наявна в ТзОВ «ЛК Буд» кількість працівників не змогла б виконати ці роботи, зважаючи на той факт, що відповідних матеріальних ресурсів для проведення цих робіт товариство не має.

Тим більше, позивачем не надано всіх первинних документів, які опосередковують цю господарську операцію, зокрема, актів виконаних будівельних робіт.

На підтвердження виконання робіт за договором підряду від 30.07.2014 року № 3007/1 по виконанню робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків на вул. Джерельній у м. Львові позивачем надано наступні первинні документи:

- акт № 2-3007/1 приймання-передачі будівельних матеріалів;

- акт № 4 від 30.09.2014 року приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року, відповідно до якого прийнято виконані роботи з засипки пазух екскаваторами одноковшовими дизельними на гусеничному ходу, ущільнення ґрунту пневматичними трамбівками, улаштування стін і плоских днищ прямокутних споруд, виготовлення арматурних каркасів сходових маршів, площадок в умовах будівельного майданчика, збирання і розбирання деревометалевої модульної опалубки для улаштування сходів, встановлення подвійних сіток і просторових каркасів в сходи за допомогою крана, укладання бетонної суміші в конструкції кранами в баддях, мурування простих стін керамічною цеглою, приготування важких мурувальних розчинів. Вартість робіт 182 719 грн.

- акт № 3 від 30.09.2014 року приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року, відповідно до якого прийнято виконані роботи з гідроізоляції стін, фундаментів, мурування з керамічної цегли стовпів прямокутних армованих, мурування перегородок армованих з керамічної цегли, штукатурення цементно-вапняним розчином по каменю стін гладких вручну, улаштування дрібних покриттів із листової оцинкованої сталі, приготування розчину. Вартість робіт 35 389, 80 грн.

Досліджуючи цю господарську операцію, суд апеляційної інстанції зазначає, що замовником робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків на вул. Джерельній у місті Львові є ТзОВ «Галицький будівельний гарант», а підрядником ТзОВ «Галицька будівельна гільдія», що підтверджується договором підряду № 1/2807 від 28.07.2014 року.

Аналізуючи умови цього договору підряду, апеляційний суд звертає увагу на те, що в п.8.1 договору зазначено, що підрядник має право залучати до виконання робіт субпідрядників, які повинні мати відповідну ліцензію та ресурси достатні для виконання робіт.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» та ТзОВ «ЛК Буд» укладено договір підряду, а не субпідряду. Тим більше за договором підряду, замовником наведених вище будівельних робіт виступає ТзОВ «Галицька будівельна гільдія», хоча замовником є і залишається ТзОВ «Галицький будівельний гарант».

Крім того, позивачем в заперечення відповідних доводів відповідача, не надано доказів про наявність в ТзОВ «ЛК Буд» ліцензії на виконання будівельних робіт.

На думку суду апеляційної інстанції, наявна в ТзОВ «ЛК Буд» кількість працівників не змогла б виконати наведені вище роботи, зважаючи на той факт, що відповідних матеріальних ресурсів для проведення цих робіт товариство не має.

Виходячи з цієї обставини, ТзОВ «Галицька будівельна гільдія» не мало права залучати до проведення робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків на вул. Джерельній у місті Львові ТзОВ «ЛК Буд», оскільки ТзОВ «ЛК Буд» не відповідає вимогам п.8.1 договору підряду № 1/2807 від 28.07.2014 року, відповідно до якого субпідрядник повинен мати відповідний дозвіл на виконання будівельних робіт та ресурси достатні для виконання робіт.

Крім цього, позивачем не надано всіх первинних документів, які опосередковують цю господарську операцію, зокрема, актів виконаних будівельних робіт та платіжних документів про оплату за надані послуги (роботи).

Беручи до уваги загальний обсяг задекларованих операцій, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду справи позивачем в заперечення доводів відповідача, не надано доказів наявності у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів, обладнання, інструменту тощо, необхідних для здійснення господарської діяльності взагалі та, зокрема, для виконання описаних вище господарських операцій. При цьому обізнаність позивача при укладанні угод щодо цього, обумовлюється звичайною діловою практикою, а також характером і специфікою угод (обумовлених операцій).

Крім того, судом першої інстанції ставилось на обговорення питання щодо виклику в якості свідків директорів контрагентів позивача, ТзОВ «Брокбудкепітал» та ТзОВ «ЛК Буд», які б могли підтвердити господарські зв`язки з позивачем, проте, позивачем не було надано до суду відомостей про таких осіб та повідомлено, що йому не відомо про місце їх знаходження.

Таким чином, апеляційним судом встановлено те, що при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення, податковий орган дія в межах наданих йому повноважень та з дотриманням норм матеріального права, вірно встановивши відсутність реального здійснення позивачем зазначених вище господарських операцій з ТзОВ «Брокбудкепітал» та ТзОВ «ЛК Буд», у зв`язку відсутністю реального руху активів між сторонами, зміни майнового стану позивача, матеріальних та трудових ресурсів у контрагентів, відсутність усіх первинних документів, які опосередковують ці господарські операції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року в справі № 813/4070/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст виготовлено 23.05.2019 року