Справа № 160/1325/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2019 року Справа № 160/1325/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
11 лютого 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії в зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , виходячи із розміру заробітної плати за період роботи в зоні відчуження в 1986 році;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії в зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , виходячи з розміру його заробітної плати за період роботи в зоні відчуження в 1986 році, з 27.04.2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити доплату перерахованої пенсії в зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , виходячи з розміру його заробітної плати за період роботи в зоні відчуження в 1986 році, з 27.04.2018 року.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона була дружиною ОСОБА_2 , який брав участь у ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи в 1986 році, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 2008 року йому було встановлено 2 групу інвалідності. Мав захворювання, які пов`язані з його участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки розмір пенсії позивача значно менший від пенсії її чоловіка, вона фактично знаходилась на його утриманні. У зв`язку з цим, після смерті чоловіка 27.04.2018 року, вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії в зв`язку з втратою годувальника. Позивачу було призначено пенсію згідно із заявою, але розрахунок цієї пенсії не відповідає вимогам порядку обчислення пенсій по інвалідності особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р. За життя її чоловік отримував пенсію по інвалідності 2 групи. Розрахунок пенсії здійснювався виходячи із заробітної плати за період його роботи в зоні відчуження в 1986 році. Коли вона подавала заяву про призначення пенсії по втраті годувальника в управління Пенсійного фонду від неї вимагали довідку про заробітну плату чоловіка за інші роки. На підставі наданої довідки про заробітну плату за 1994 - 1999 роки було здійснено розрахунок її пенсії по втраті годувальника. Розмір цієї пенсії значно менший від розміру пенсії, розрахованого виходячи із пенсії мого чоловіка. Вважає, що повинна отримувати 50 відсотків пенсії чоловіка, яку він отримував за життя. За життя її чоловік отримував пенсію, розраховану виходячи із заробітної плати за період його роботи в зоні відчуження в 1986 році. Це підтверджується відповіддю управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 10.07.2013 року, наданою на заяву мого чоловіка. Вже станом на 27.02.2015 року розмір його пенсії складав 5991 грн. 37 коп. Тому доводи відповідача про відсутність підстав для здійснення такого розрахунку її пенсії в зв`язку з втратою годувальника є необґрунтованими. З огляду на викладене позивач, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який брав участь у ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи в 1986 році, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 2008 року йому було встановлено 2 групу інвалідності. Мав захворювання, які пов`язані з його участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка є його дружиною, звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, а саме просила перевести її на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , що видане відділом запису актів громадянського стану Базарської сільської ради Народицького району Житомирської області.
ОСОБА_2 брав участь у ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи в 1986 році, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за життя отримував пенсію по інвалідності 2 групи, розрахунок якої здійснювався виходячи із заробітної плати за період його роботи в зоні відчуження у 1986 році.
Вказаний факт відповідачем у відзиві на позов не спростовується.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У свою чергу, ст.46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому, дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що призначена внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Отже, з аналізу вказаних вище правових норм видно, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника може визначатися із заробітку, одержаного померлим годувальником в зоні відчуження або за її межами, а порядок її обчислення - встановлюється Кабінетом Міністрів України
На виконання вказаних повноважень, зазначеною вище Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року встановлено мінімальний розмір пенсії для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, а саме, на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Таким чином, встановлений Кабінетом Міністрів України порядок обчислення пенсії у зв`язку із втратою годувальника забороняє її призначення нижче 50 відсотків пенсії, що виплачувалося за життя годувальнику.
Отже, виходячи з приписів ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.п.4 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, пенсія позивача має становити 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, яку він одержував на день смерті.
Таким чином, розмір пенсії позивача по втраті годувальника має становити 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, яку останній одержував на день смерті, починаючи з 27.04.2018 року - дня звернення з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника.
Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У цьому випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не було доведено правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу у зв`язку із втратою годувальника, з розрахунку 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо підстав для отримання 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Позивач просить зобов`язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії в зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_2 , виходячи з розміру його заробітної плати за період роботи в зоні відчуження в 1986 році, з 27.04.2018 року й здійснити доплату перерахованої пенсії. З приводу цієї вимоги необхідно зазначити, що чинним законодавством не передбачено можливості перерахування пенсії померлої особи, тож у цій частині вимога задоволенню не підлягає.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок основного розміру пенсії по втраті годувальника в розмірі не нижче 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 , яку він одержував на день смерті, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в результаті Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27 квітня 2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між фактично отриманим розміром пенсії і розміром пенсії по втраті годувальника в розмірі не нижче 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 , яку він одержував на день смерті, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в результаті Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27 квітня 2018 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський