Справа № 440/962/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/962/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безеги А.А.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 .,

представника відповідача - Яловець М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ3510/152/АВ/П/ТД-ФС від 04 березня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки відповідача про допущення позивачем працівника до роботи без укладення трудового договору є хибними, а застосовані контролюючим органом до позивача штрафні санкції - протиправними. Крім того, ініціатор звернення наполягає на необ`єктивності висновків Управління Держпраці у Полтавській області, сформульованих за результатами проведеного заходу контролю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ухвали від 20 березня 2019 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено дату проведення підготовчого судового засідання.

15 квітня 2019 року судом отримано відзив на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що виявлені в ході інспекційного відвідування магазину позивача обставини у своїй сукупності свідчать про допуск позивачем працівника до роботи без укладення з ним трудового договору, що є порушенням вимог частини першої статті 21, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

ФОП ОСОБА_1 правом на подання відповіді на відзив не скористався. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог з підстав, висловлених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 в установленому законом порядку зареєстрований фізичною особою-підприємцем (рнокпп НОМЕР_1 ), яка здійснює свою діяльність у сфері роздрібної торгівлі /а.с. 45-46/.

Пунктом 1.4 Наказу Управління Держпраці у Полтавській області № 50П від 21 лютого 2019 року "Про проведення заходів державного контролю" призначено проведення державного контролю діяльності позивача щодо її відповідності вимогам законодавства про працю /а.с. 59-60/.

На підставі направлення на проведення заходу державного контролю № 389 від 21 лютого 2019 року на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин в період з 21 лютого 2019 року по 22 лютого 2019 року інспекторами праці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . проведено інспекційне відвідування магазину позивача.

За результатами інспекційного відвідування уповноваженими особами Управління Держпраці у Полтавській області складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ПЛ3510/152/АВ від 22 лютого 2019 року, в розділі ІІІ "Опис виявлених порушень" якого вказано на порушення позивачем вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України в частині допуску працівника до роботи без укладення з ним трудового договору /а.с. 62-68/.

Так, під час інспекційного відвідування встановлено, що гр. ОСОБА_5 в магазині ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 виконувала обов`язки продавця. З відібраних у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 письмових пояснень випливає, що гр. ОСОБА_5 проходить стажування з метою працевлаштування продавцем продовольчих товарів. У перший день інспекційного відвідування 21 лютого 2019 року позивач не зміг забезпечити надання інспекторам праці документів на підтвердження належного працевлаштування продавця в своєму магазині через відсутність ключів від службового приміщення, в якому зазначені документи зберігались, однак, до завершення заходу державного контролю 22 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_6 надав уповноваженим особам відповідача наказ № 6 від 20 лютого 2019 року про прийняття ОСОБА_5 на посаду продавця з 20 лютого 2019 року, трудовий договір від 20 лютого 2019 року, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за умовами якого найманий працівник зобов`язується виконувати обов`язки продавця продовольчих товарів, а також повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_5 на роботу з 20 лютого 2019 року згідно з додатком до постанови КМУ № 413 від 17 червня 2015 року з відміткою Гадяцької ОДПІ від 21 лютого 2019 року /а.с. 42-44, 90/.

З огляду на те, що пред`явлене уповноваженим особам Управління Держпраці в Полтавській області повідомлення про прийняття працівника на роботу від 21 лютого 2019 року не містило реєстраційного номеру, інспектори праці констатували факт перебування ОСОБА_5 в трудових відносинах з позивачем з 20 лютого 2019 року без належного їх оформлення. При цьому оцінки наданому до перевірки трудовому договору від 20 лютого 2019 року та наказу № 6 від 20 лютого 2019 року акт перевірки не містить.

Рішенням Управління Держпраці у Полтавській області № ПЛ3510/152/АВ/П/ТД від 25 лютого 2019 року розгляд справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_6 за порушення вимог законодавства про працю відповідно до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України призначено на 04 березня 2019 року /а.с. 78/. Вищевказане рішення вручене позивачу 25 лютого 2019 року /а.с. 79/.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу на підставі акта інспекційного відвідування № ПЛ3510/152/АВ від 22 лютого 2019 року відповідачем прийнято постанову № ПЛ3510/152/АВ/П/ТД-ФС від 04 березня 2019 року про накладення на ФОП ОСОБА_6 штрафу в розмірі 125190,00 грн. /а.с. 80/.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірній постанові та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці (пункт 1).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (надалі - Положення).

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Так, у даному випадку управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Системний аналіз наведених вище норм є підставою для висновку про наявність у відповідача права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі, щодо оформлення трудових відносин.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (надалі - Порядок).

За змістом пункту 2 названого Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У відповідності до підпункту 3 пункту 5 Порядку інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Судом встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування позивача став аналіз "Паспорту неформальної зайнятості населення Полтавської області".

Таким чином інспекційне відвідування здійснене відповідачем на підставі належним чином оформлених документів та за наявності достатніх на те правових підстав.

Щодо суті порушення, представник відповідача наполягав на виявленні в ході проведення інспекційного відвідування факту допуску позивачем працівника до роботи без укладення з ним трудового договору, що є порушенням вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

Оцінюючи наведені твердження відповідача, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До матеріалів справи залучено копії наказу № 6 від 20 лютого 2019 року про прийняття ОСОБА_5 на посаду продавця з 20 лютого 2019 року, трудового договору від 20 лютого 2019 року, укладеного між ФОП Панасенком А.В ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за умовами якого найманий працівник зобов`язується виконувати обов`язки продавця продовольчих товарів, а також повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_5 на роботу з 20 лютого 2019 року, за формою, передбаченою додатком до постанови КМУ № 413 від 17 червня 2015 року, з відміткою Гадяцької ОДПІ від 21 лютого 2019 року /а.с. 42-44/.

Проаналізувавши вищевказані документи суд дійшов висновку про те, що вищевказані документи є достатніми для визнання трудових відносин між роботодавцем та працівником оформленими належним чином, а відтак, 21 лютого 2019 року гр. ОСОБА_5 виконувала обов`язки продавця магазину позивача за належного оформлення трудових відносин з ФОП ОСОБА_1

Крім того, позивачем на вимогу суду надано належним чином завірену копію повідомлення про прийняття працівника на роботу з відміткою Гадяцької ОДПІ від 21 лютого 2019 року, яка містила вхідний реєстраційний номер контролюючого органа (№ 4510) /а.с. 90/.

В судовому засіданні позивач пояснив, що надання інспекторам праці під час проведення інспекційного відвідування вищевказаного повідомлення без реєстраційного номеру /а.с. 44/ зумовлене тим, що у такий спосіб оформлене повідомлення йому надано посадовою особою Гадяцької ОДПІ за результатами опрацювання поданого ФОП ОСОБА_6 контролюючому органу наказу № 6 від 20 лютого 2019 року про прийняття найманого працівника на роботу.

За викладених обставин, судом спростовано доводи відповідача про порушення позивачем вимог трудового законодавства щодо допуску до роботи найманого працівника без оформлення з ним трудових відносин.

Разом із тим, відповідач не надав суду обґрунтованих та змістовних пояснень з того приводу, що інспекторами праці взагалі залишено поза увагою та не надано оцінки в акті інспекційного відвідування пред`явленим позивачем 22 лютого 2019 року під час проведення заходу державного контролю документам: наказу № 6 від 20 лютого 2019 року про прийняття ОСОБА_5 на посаду продавця з 20 лютого 2019 року та трудового договору від 20 лютого 2019 року, що у свою чергу свідчить про недотримання посадовими особами відповідача під час проведення та оформлення результатів державного контролю принципу об`єктивності та достовірності.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, встановлені в ході інспекційного відвідування порушення, що стали підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про працю, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доводи позивача не спростував.

З урахуванням наведеного вище, суд констатує, що висновок відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України сформовано за хибного розуміння фактичних обставин справи та норм чинного законодавства.

А відтак, спірна постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ3510/152/АВ/П/ТД-ФС від 04 березня 2019 року не відповідає вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим остання підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позов ФОП ОСОБА_1 - задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати ФОП ОСОБА_1 зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ3510/152/АВ/П/ТД-ФС від 04 березня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 травня 2019 року.

Суддя А.О. Чеснокова