Справа № 1.380.2019.000747
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000747
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Шавель М.М.

з участю:

представник позивача - Карвацької З.З.,

представник відповідача - Гнідець Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства"Львівтеплоенерго" до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській областіпро визнання протиправними та скасування рішення та припису,

в с т а н о в и в :

Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" (79040, вул.Д.Апостола, 1, м.Львів) звернулося в суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області (79011, п.Вітовського, 18, м.Львів) у якому просить суд:

- скасувати припис від 10.12.2018 року №8/18, виданий Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області;

- скасувати рішення від 10.12.2018 року №9/18 про застосування адміністративно-господарських санкцій.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 09.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області проведено позапланову перевірку позивача та виявлено порушення порядку застосування державних регульованих цін - двоставкових тарифів на послугу з централізованого опалення, внаслідок завищення розміру плати за умовно-постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1 м.кв. через завищення розміру максимального теплового навантаження. Позивач звертає увагу, що такі висновки є передчасними та неправомірними, оскільки умовно-постійна складова двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення розраховується виходячи із максимального теплового навантаження на опалення будинку, гуртожитку, тощо. Максимальне теплове навантаження на опалення об`єктів розраховують проектні установи, організації, які мають ліцензію на такі розрахунки і зазначають дану величину в опитувальному листі споживача теплової енергії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити.

Представник відповідача подав до відзив на позовну заяву, зазначає, що оскаржені позивачем рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій та припис щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін відповідають Закону України «Про ціни і ціноутворення» підлягають виконанню, оскільки перевіркою встановлено, що розмір максимального теплового навантаження на який позивач нараховує плату за умовно-постійну складову тарифувідповідає житловій частини будинку без від`єднаних квартир.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в відзиві та доповненні до відзиву, просила відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області на підставі погодження Державної регуляторної служби України від 16.11.2018 року №11130 за зверненням гр. ОСОБА_1 від 30.10.2018р. № 1346-Д в період з 21.11.2018 року по 04.12.2018 року проведено позапланову перевірку порядку застосування тарифів на послуги з централізованого опалення Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго».

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №14/1808-ПЗ, відповідно до якого Львівським міським комунальним підприємстом «Львівтеплоенерго`в період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року допущено порушення порядку застосування двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, що є регульованим, внаслідок завищення розміру плати за умовно-постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1м.кв. через завищення розміру максимального теплового навантаження, що призвело до застосування завищених тарифів при нарахуванні плати мешканцям будинку по вул. Героїв УПА, 76.

10.20.2018 року на підставі акту перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області винесено припис №8/18, відповідно до якого позивачем порушено вимоги постанов НКРЕКП від 13.06.2014 року №664, від 17.10.2014 року № 146, від 31.05.2015 року №1171, від 09.06.2016 року №1101, від 28.12.2017 року №1536, від 27.02.2018 року № 240, від 14.06.2018 року № 405 та Закону України «Про ціни та ціноутворення», відтак, ЛМКП «Львівтеплоенерго» необхідно здійснити перерахунок зайвої нарахованої за період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року плати за послуги з централізованого опалення мешканцям будинку по АДРЕСА_1 у розмірі 42421,59 грн. та забезпечити приведення та застосування тарифів на послуги з централізованого опалення у відповідності до вимог постанов НКРЕКП в частині плати за умовно-постійну складову тарифу на централізоване опалення в розрахунку 1 м.кв., шляхом зменшення розміру максимального теплового навантаження по житловому будинку на вул. Героїв УПА, 76 до 0,30375 Гкал/год. Згідно з його розміром, який зафіксований виробничо-технічним відділом ЛМКП «Львівтеплоенерго» у службовій записці від 27.04.2018 року.

Згідно з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 10.12.2018 року №9/18 вилучено у Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в дохід державного бюджету штраф у сумі 14212,13 грн. та зобов`язано повернути споживачам суму необгрунтовано одержаної виручки у розмірі 14212, 13 грн.

Не погоджуючись із вказанимиприписом та рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V.

Так, за приписами статті 1"Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" , державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що підставою для здійснення позапланових заходів є, в тому числі, звернення фізичної особи ( фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

За приписами частини 1, 2 статті 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції.

Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Згідно з статтею 17 Закону України «Про ціни та ціноутворення» основними функціями уповноважених органів є виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Відповідно до пп.10 п.4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 28.04.2018 року №366 Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує реалізацію державної політики у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації,зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування,суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно з статті 1 Закону України "Про теплопостачання" теплопостачальна організація - це суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до п. 1.4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води який затверджено постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №377:

- двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);

- умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення - вартість теплової енергії на одиницю теплової енергії (1 Гкал) або на 1 кв. м опалювальної площі (1 куб. м опалювального об`єму) як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу централізованого опалення, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість;

- умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження на опалення (вентиляцію) або за 1 кв. м опалювальної площі (1 куб. м опалювального об`єму) об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз решти планованих економічно обґрунтованих витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії та послуг з централізованого опалення, є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу послуг з централізованого опалення з урахуванням планованого прибутку, яка х встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість.

Таким чином на підставі звернення громадянина Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області проведено позапланову перевірку позивача та встановлено, що підприємство при розрахунку умовно-постійної частина двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення мешканцям будинку по вул. Героїв УПА ,76 застосовувало максимальне теплове навантаження опалювальної площі з включенням в його розмір величини теплового навантаження на споживачів, які від`єднані від централізованого опалення і не є об`єктами теплоспоживання, що суперечить вимогам Порядку.

Судом встановлено, що розподіл фактично спожитого тепла згідно показів лічильника, здійснювався позивачем пропорційно до максимального теплового навантаження на опалення об`єктів теплоспоживання у будинку, а саме між : житловою частиною будинку - 0,3576 Гкал/год., гуртожитком - НОМЕР_1 Гкал/год. та нежитловими приміщеннями - 0,0317 Гкал/год. - в період з 2014 року до 01.10.2018 року, а з 01.10.2018р. аналогічно, тільки розмір максимального теплового навантаження житлової частини будинку зменшено до 0,30375 Гкал/год., згідно службової записки Виробничо-технічного відділу позивача від 27.04.2018 року та використали при розподілі фактично спожитого тепла при нарахуванні плати за умовно - змінну частину двоставкового тарифу на опалення.

Плата за умовно-постійну складову двоставкового тарифу нараховується споживачам щомісячно в розрахунку на 1 м.кв. на підставі визначеного розміру максимального теплового навантаження об`єкта тепло споживання, а саме житлової частини будинку № 76, по вул. Героїв УПА та розміру умовно-постійної частина двоставкового тарифу з централізованого опалення встановленого постановами НКРЕКП пропорційно опалювальній площі квартир житлової частини будинку.

Відтак, позивач плату за умовно-постійну складову двоставкового тарифу в період 01.10.14 року по 01.11.18 року нараховував з врахування максимального теплового навантаження житлової частини будинку в розмірі 0,3576 Гкал/год. Проте розмір максимального теплового навантаження - 0,3576 Гкал/год., на який позивач нараховує плату за умовно-постійну складову тарифу, згідно з додатком № 1 до договору №1423/Ф від 01.10.2012 року відповідає житловій частини будинку № 76, по вул. Героїв УПА без від`єднаних квартир №108, 124, 126, 94, 134, 80 тоді як нараховану таким чином плату за умовно-постійну складову тарифу (0,3576. Гкал/год на умовно- постійну складову двоставкового тарифу встановлену НКРЕКП в гри./ Гкал/год) позивач розпроділяв пропорційно в період:

- з 01.10.2014 року до 01.03.2017 року на площу будинку 8392,30м.кв. без наступнихвід`єднанихквартир№108,124,126,94,134,80,107,93,98,125,127,134,138,179,181,183, таким чином максимальне теплове навантаження житлової частини будинку за рахунок виключення з його розміру цих всіх від`єднаних квартир згідно опитувальних листів, що використовував позивач та службової записки повинно становити 0,31051 Гкал/год., а не 0,3576 Гкал/год.;

- з 01.03.2017 року по 31.03.18 року на площу будинку 8353,10 м.кв. без квартир АДРЕСА_2 та кв. НОМЕР_2 , тоді як максимальне теплове навантаження без вказаних від`єднаних квартир повинно становити 0,30801 Гкал/год, а не 0,3576 Гкал/год.;

- з 01.04.2018 року по 01.11.2018 року на площу будинку 8288,30 м.кв. без квартир №108,124,126,94,134,80,18,107,93,98,125,127,138,178,179,181,183,137 та кв.№17, тоді як максимальне теплове навантаження повинно становило 0,30375 Гкал/год., а не 0,3576 Гкал/год , як використовував позивач при нарахуванні.

Внаслідок таких дій ЛМКП «Львівтеплоенерго» завищено розмір плати за умовно-постійну складову тарифу в розрахунку на 1 м.кв., а саме :

- в період з 01.10.2014-20.11.2014 застосовано 0,934 гри./Гкал/год. з ПДВ замість 0,814 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 13.06.2014 № 664;

- в період з 21.11.2014-07.05.2015 застосовано 0,929 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,810 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 17.10.2014 № 146;

- в період з 08.05.2015-30.06.2016 застосовано 0,931 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,811 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 31.05.2015 № 1171

- в період з 01.07.2016-28.02.2017 застосовано 1,146 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,998 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 09.06.2016 № 1101;

- в період з 01.01.2018-31.03.2018 застосовано 1,138 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,988 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 28.12.2017 № 1536;

- в період з 01.04.2018-05.10.2018 застосовано 1,138 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,982 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 28.12.2017 № 1536;

- в період з 06.10.2018-01.11.2018 застосовано 1,1894 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 1,011 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанов НКРЕКП від 27.02.2018 № 240 та від 14.06.2018 № 405.

Відтак, позивачем в період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року порушено порядок застосування державних регульованих цін - двоставкових тарифів на послугу з централізованого опалення, внаслідок завищення розміру плати за умовно - постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1 м.кв через завищення розміру максимального теплового навантаження, порушено Закон України «Про ціни і ціноутворення» та постанови НКРЕКП від 13.06.2014 № 664, від 17.10.2014 № 146, від Ч 31.05.2015 № 1171, від 09.06.2016 №1101, від 28.12.2017 № 1536, від 27.02.2018 № 240 та від 14.06.2018 № 405.

Внаслідок вищевказаного порушення підприємством в період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року нараховано плату мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_3 Героїв УПА, 76 за умовно-постійну складову двоставкового тарифу на централізоване опалення в розмірі 56 633,72 грн. Враховуючи рівень оплати споживачами по даному будинку 91,5%, сума необгрунтовано отриманої ЛМКП «Львівтеплоенерго» суми становить 14 212,13грн.

Згідно з статтею 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення», до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за:

1) порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки;

2) стягнення плати за товари, які згідно із законодавством надаються безоплатно, - штраф у розмірі 100 відсотків вартості проданих (реалізованих) товарів;

3) надання уповноваженим органам недостовірних відомостей - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

4) невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету.

Сума необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертається споживачам.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення» за наслідками перевірки відповідачем винесено рішення № 9/18 від 10.12.2018 року про застосування адміністративно - господарських санкцій на суму 28424,26грн. (в т.ч. повернути споживачам 14121,13 грн.) та припис №8/18 від 10.12.18 року щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Суд не бере до уваги опитувальний лист від 28.03.2019 року, виготовлений ДП ДІП «Містопроект», так як такий був виготовлений після проведення перевірки та не оцінювався відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, оскільки виявлені порушення порядку застосування двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, що є регульованим, внаслідок завищення розміру плати за умовно-постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1м.кв. через завищення розміру максимального теплового навантаження, що призвело до застосування завищених тарифів при нарахуванні плати мешканцям будинку по вул. Героїв УПА, винесені за наслідками позапланової перевірки ЛМКП «Львівтеплоенерго» рішення № 9/18 від 10.12.2018 року про застосування адміністративно - господарських санкцій та припис №8/18 від 10.12.18року щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін відповідають є правомірними та не підлягають скасуванню.

Як закріплено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частин 1 та частини 2 статті 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено в частині 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення та припису - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 23.05.2019 року.

Суддя Кухар Н.А.