Справа № 821/1261/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/1261/18

Категорія:6.3 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Час і місце ухвалення:15:39, м. Херсон

Дата складання повного тексту:12.10.18.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" (далі ДП "ХМТП") звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (який є правонаступником Запорізького управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі Запорізьке УОВПП ДФС)), про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виразилась у невиконанні вимог законодавства в частині підготування висновку про повернення ДП "ХМТП" надміру сплачених сум грошових зобов`язань зі сплати частини чистого прибутку (доходу), який підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, в розмірі 7 645 040,94 грн. та подання такого висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному ст. 43 ПК України.

- зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення ДП "ХМТП" надміру сплачених сум грошових зобов`язань зі сплати частини чистого прибутку (доходу), який підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, в розмірі 7 645 040,94 грн. з відповідного бюджету та подати такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному ст. 43 ПК України.

Протокольною ухвалою Херсонського окружного адміністративного від 25 липня 2018 року вирішено замінити первісного відповідача Запорізьке УОВПП ДФС на належного - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі ОВПП ДФС).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що станом на 25 червня 2018 року за ДП "ХМТП" обліковується переплата з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств, що перераховується до державного бюджету в сумі 7 645 040,94 грн., яка виникла в результаті подання розрахунків частини чистого прибутку на зменшення нарахованої суми внаслідок збиткової діяльності за 9 місяців 2017 року на суму 3 947 190 грн. та за 4 кв. 2017 року на суму 3 697 850 грн., та підтверджується витягом з електронного кабінету платника податків "Частина чистого прибутку 2017 р". Позивач, вказує, що протягом лютого - червня 2018 року неодноразово звертався до відповідача з заявами про повернення на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП" вказаної суми, як надміру сплаченої суми грошових зобов`язань, проте всупереч ст. 43 ПК України, Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби (далі ДКС) України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 (далі Наказ №1146) фіскальний орган своїми неодноразовими відповідями, одночасно не відмовляючи у відшкодуванні надмірно сплачених коштів чистого прибутку (доходу) та не повертаючи спірну суму переплати, вчинив протиправну бездіяльність.

Щодо доводу відповідача про невідповідність заявленого порядку повернення надмірно сплачених коштів чистого прибутку (доходу) вимогам ст. 43 ПК України, то позивач вважає його безпідставним, оскільки відповідач не вказує на альтернативний порядок, який на його думку, не було дотримано позивачем при зверненні з такою вимогою. Крім того, позивач вказує, що приписами п. 1 вказаного Порядку наведено перелік правовідносин, щодо яких дія цього Порядку не поширюється, і до цього переліку не віднесено саме повернення надміру сплаченого чистого прибутку (доходу), що свідчить про зворотне. Отже, позивач вважає, що саме ДФС контролює справляння чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами і, тому, у нього були усі законні підстави для складення висновку для повернення коштів з бюджету, що доводить його протиправну бездіяльність.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно до п.17 ч.1 ст. 29 БК України до доходу ДБ України, належить, зокрема, частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) товариств, у статутних капіталах яких є державна власність. Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2911 року №138 (Порядок №138), згідно якому частина чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями сплачується до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств, відповідно до Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), який подається до фіскальних органів у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств. Відповідач вказує, що частина чистого прибутку державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету не є грошовим зобов`язанням в розумінні ПК України, тому, питання щодо повернення коштів не регулюється ст. 43 ПК України.

Справу розглянуто судом в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у задоволенні позову ДП "ХМТП" (місце знаходження 73000, м. Херсон, пр. Ушакова, буд. 4, ) до ОВПП ДФС (місцезнаходження 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП "ХМТП" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- ДП "ХМТП", у відповідності до Порядку №138, було подано розрахунки частини чистого прибутку (за три квартали, за рік) на зменшення нарахованої суми внаслідок збиткової діяльності підприємства, що повністю відповідає положенням (стандартам) бухгалтерського обліку та, у зв`язку з чим, узгодженою сумою є саме зменшена сума частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету за результатом діяльності підприємства у 2017 році. Зазначене, у свою чергу, повністю спростовує висновки суду та доводить, що 7 645 040,94 грн. частини чистого прибутку (доходу), є надміру сплачені, оскільки перераховані до державного бюджету понад нараховані суми до сплати станом на момент подання розрахунків;

- сума є узгодженою;

- згідно абз.3 п.5 р.1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (далі Порядок №787) у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу ДКС України за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 (далі Порядок №1146);

- суд першої інстанції, при вирішені справи, взагалі не дав оцінки положенням Порядку №1146 та залишив поза увагою наявність виключного переліку підстав, що можуть слугувати підставою для відмови платнику у поверненні коштів з бюджету. Крім того, в ході розгляду справи, відповідачем не було наведено жодної із підстав, що у відповідності із вимогами Порядку могла слугувати підставою для відмови позивачу у поверненні коштів з бюджету.

У відзиві ОВПП ДФС на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки відрахування до ДБ України частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за свою правовою природою не є податковим (грошовим) зобов`язанням, до правовідносин не підлягають застосуванню норми ПК України, таким чином, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та додаткові пояснення ДП "ХМТП", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження.

На момент розгляду справи, ДП "ХМТП" за платежем 21010100 "Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями " має переплату у розмірі 7 645 040,94 грн., яка виникла в результаті подання Розрахунків частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями по наступним періодам: за три квартали 2017 року (вх. від 01 листопада 2017 року №) у розмірі 3 947 190 грн.; за 2017 рік (вх. від 08 лютого 2018 року №) у розмірі 3 697 850 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями розрахунків частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" за 9 місяців 2017 року, за 2017 рік, та не заперечується відповідачем.

З пояснень представника позивача також з`ясовано, що вказана сума переплати виникла в результаті подання розрахунків частини чистого прибутку на зменшення нарахованої суми внаслідок збиткової діяльності ДП "ХМТП".

26 лютого 2018 року листом за №07-38/36 позивач звернувся до Запорізького УОВПП ДФС з проханням повернути на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП" кошти в сумі 7 645 040,94 грн., які складають переплату частини чистого прибутку державних унітарних підприємств та наявні на особовому рахунку ДП "ХМТП".

Листом - відповіддю від 23 березня 2018 року за №13219/10/28-10-47-02-17 Запорізьке УОВПП ДФС, серед іншого, повідомило ДП "ХМТП", що з метою погодження перерахування надміру сплачених частини чистого прибутку державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону (код бюджетної класифікації 21010100) на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП", направлено лист до ОВП ДФС. Додатково повідомлено, що можливість перерахування переплати з частини чистого прибутку державних унітарних підприємств, що вилучається до бюджету, на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП" буде розглянуто у квітні 2018 року.

23 травня 2018 року позивач звернувся до Запорізького УОВППП ДФС з вимогою підготувати висновок про повернення ДП "ХМТП" надміру сплачених сум грошових зобов`язань зі сплати частини чистого прибутку (доходу), який підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в сумі 7 645 040,94 грн. з відповідного бюджету та подати такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку визначеному ст. 43 ПК України.

ОВПП ДФС листом від 06 червня 2018 року за № 23792/10/28-10-47-10 повідомив позивача про те, що платіж частина чистого прибутку не є грошовим зобов`язанням в розумінні ПК України, тому, питання щодо повернення коштів не регулюються ст. 43 ПК України.

Вважаючи, що всупереч вимогам чинного законодавства Запорізьке УОВПП ДФС не розглянуло заяви ДП "ХМТП" про повернення переплати з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств, що перераховується до державного бюджету в сумі 7 645 040,94 грн. протягом тривалого терміну та враховуючи, що кошти на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП" Запорізьким УОВПП ДФС не перераховано, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що вимога ДП "ХМТП" про повернення переплати з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств, що перераховується до державного бюджету в сумі 7 645 040,94 грн. із посиланням на ст. 43 ПК України не відповідає змісту вищевказаної норми, дія якої поширюється виключно на випадки помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, а, тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст. 43 ПК України, п.17 ст. 29 БК України, ст.ст. 11, 111 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", пп.1-4 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 23 лютого 2011 року №138, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.1 ст. 1 ПК України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства (пп.7.3. ст. 7 ПК України).

Пунктом 7.4 ст. 7 ПК України визначено, що елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно ПК України.

Статтею 8 ПК України передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених ПК України. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених ПК України, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

До загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито. Установлення загальнодержавних податків та зборів, не передбачених ПК України, забороняється (ст. 9 ПК України).

До місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок, до місцевих зборів належать: збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених ПК України, вирішують питання відповідно до вимог ПК України щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору. Установлення місцевих податків та зборів, не передбачених ПК України, забороняється (ст. 10 ПК України).

Таким чином, ст.ст. 8-10 ПК України визначено виключний перелік встановлених в Україні загальнодержавних та місцевих податків і зборів, які регулюються ПК України.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну фінансову санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (пп.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року №138 (Порядок №138).

Пунктом 1 Порядку №138 визначено, зокрема, що частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Згідно з п.2 цього Порядку, частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п.3 цього Порядку частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Сплачена відповідно до цього Порядку частина чистого прибутку (доходу) зараховується на відповідні рахунки з обліку надходжень до загального фонду державного бюджету, відкриті в органах Державної казначейської служби (п.4).

Відповідно до норм ст. 43 ПК України (Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення.

Таким чином, поверненню підлягають грошові зобов`язання у разі їх помилкової або надмірної сплати.

Так, у переліку податків і зборів, визначеному ст. 9 і 10 ПК України, відсутній такий платіж як частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону.

Водночас, частина чистого прибутку (доходу) не є податковим платежем, який регулюється ПК України, і визначається за результатами фінансово-господарської діяльності та розраховується за правилами бухгалтерського обліку.

З огляду на наведене, відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за свою правовою природою є платежем, який в обов`язковому порядку підлягає сплаті до бюджету, однак не є податковим (грошовим) зобов`язанням.

Враховуючи вищевикладене, платіж - частина чистого прибутку державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету - не є грошовим зобов`язанням в розумінні ПК України, тому питання щодо повернення коштів не регулюються ст. 43 ПК України, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Вищенаведена обставина справи є визначальною при вирішенні даного адміністративного спору.

Судова колегія вважає необґрунтованим, посилання апелянта на абз.3 п. 5 р.1 Порядку №787, оскільки вказаний Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів розроблено на виконання, вищезазначеної норми статті ПК України.

Разом з тим, і, посилання апелянта на Порядок №1146, є також недоречним та помилковим, оскільки вказаний Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів ДФС України з мiсцевими фiнансовими органами та територіальними органами ДКС України в процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень, зокрема ст. 43 ПК України.

Отже, враховуючи все вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що вимога апелянта про повернення переплати з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств, що перераховується до Державного бюджету України в сумі 7 645 040,94 грн. із посиланням на ст. 43 ПК України, не відповідає змісту вищевказаної норми податкового законодавства (дія якої поширюється виключно на випадки помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань).

За таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ДП "ХМТП".

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат (ст. 139 КАС України).

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.