Справа № 520/10015/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р. Справа № 520/10015/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

суддів: Катунова В.В., Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року по справі № 520/10015/18 (головуючий 1 інстанції Шляхова О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив суд:

- визнати неправомірними дії Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, по припиненню щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача скасувати Постанову № 2016/3747/3747/36 від 05.05.2017 року «Про припинення щомісячної страхової виплати» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість із щомісячної страхової виплати за період з 01.05.2017 року по 31.07.2018 року з проведенням корегування на індекс споживчих цін у відповідності до частини 7 статті 47 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, по припиненню щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області скасувати постанову № 2016/3747/3747/36 від 05.05.2017 року «Про припинення щомісячної страхової виплати» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

3обов`язано Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), заборгованість із щомісячної страхової виплати за період з 01.05.2017 року по 31.07.2018 року з проведенням корегування на індекс споживчих цін у відповідності до частини 7 статті 47 КАС України.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає доводи щодо відсутності підстав для стягнення з нього заборгованості із щомісячної страхової виплати за період з 01.05.2017 року по 31.07.2018 року.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 29 травня 2018 року № 508. ОСОБА_1 , отримує страхові виплати у зв`язку з настанням страхового випадку, а саме: має третю групу інвалідності по професійному захворюванню з 20.11.2011 року безстроково.

Згідно листа Відповідача від 05.09.2018 року № 22.01-08/788, 13.10.2014 року ОСОБА_1 , як переміщена особа, звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Чугуївському районі Харківської області з заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати. До заяви позивач надав копію паспорта, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків та копію довідки від 18.11.2014 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

На підставі наданих документів, Відділенням було винесено Постанову від 29.10.2014 року №2041/3747/3747/31, якою продовжено позивачу раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1 449,72 грн.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Чугуївському відділенні Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області з жовтня 2014 року.

В травні 2017 року Відповідачем проводилась самоперевірка особових справ потерпілих, які є внутрішньо переміщеними особами, в тому числі була перевірена й особова справа ОСОБА_1 В ході перевірки було встановлено, що строк дії довідки від 18.11.2014 №, на підставі якої здійснювались щомісячні страхові виплати Позивачу, спочатку було продовжено до 18.11.2015 року (копія додається), а відтак на наступні шість місяці: з 18.11.15 по 18.05.2016 (копія додається). Тобто, на час проведення перевірки особової справи позивача фахівцями відповідача виявлено, що строк дії довідки від 18.11.2014 № закінчився ще 18.05.2016 року, тоді як відповідачем у період з 18.05.2016 року по травень 2017 року (по час проведення перевірки) без належних на те підстав продовжувались нарахування і фінансування страхових виплат позивачу.

За таких обставин суб`єктом владних повноважень робиться висновок, що оскільки копія довідки з відміткою уповноваженого органу про продовження її дії з 18.05.2016 на наступні шість місяців в матеріалах особової справи відсутня, відповідачем Постановою від 05.05.2017 року №2016/3747/3747/36 було припинено Позивачу щомісячні страхові виплати в розмірі 1933,41 грн. з 19.04.2017 року.

Із наданої позивачем до позовної заяви копії довідки від 18.11.2014 № вбачається, що на її зворотному боці відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання позивача, вказаного у довідці, а тільки міститься запис уповноваженої особи щодо продовження терміну дії довідки до 18.11.2016 року, засвідчений підписом та печаткою.

Поряд із тим, постановою начальника Чугуївського відділення УВД ФССУ в Харківській області від 05.10.2018 №2016/5552/3747/39 Вітвінову Сергію Федоровичу продовжено виплату страхових виплат з 01.10.2018 безстроково.

Таким чином, як встановлено за матеріалами справи у період з 01.05.2017 по 31.07.2018 ОСОБА_1 страхові виплати не виплачувались.

Як встановлено за матеріалами справи, 29.08.2018 року позивач звернувся до Чугуївського відділення з заявою про продовження раніше призначеної страхової виплати та виплату йому раніше призначеної страхової виплати за період, в якому не проведено платежі.

До заяви Позивачем було надано копію паспорта, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків та дублікат нової довідки від 29.05.2018 року за №508 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка, відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №509, може видаватись на підставі заяви особи, якій видавалась довідка у разі її втрати або псування.

28 вересня 2018 року Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області надіслало на адресу Чугуївського відділення витяг з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 19.09.2018 №138, яким ухвалено призначити (відновити) виплату ОСОБА_1

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, передбачених статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" для припинення страхових виплат ОСОБА_1 не було.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV від 23.09.1999 (далі - Закон № 1105-XIV).

Пунктом третім розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону №1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею першою Закону N 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону N 1706-VII).

Положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 №20 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 за №6/26451 (далі Порядок №20).

Пунктом 1 Розділу 3 Порядку №20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при пред`явленні оригіналів.

Суд зазначає, що окремо підстав для припинення виплат Порядком №20 не передбачено.

Як вбачається із постанови від 05.05.2017 №2016/3747/3747/36, підставою для її прийняття стало закінчення терміну дії довідки ВПО, проте, суд зазначає, що жодних доказів скасування ОСОБА_1 довідки ВПО Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області до суду не надано.

За матеріалами справи судом з`ясовано, що довідка ВПО ОСОБА_1 видана до 20 червня 2016 року, не скасована і строк її дії не закінчився, оскільки на зворотному боці довідки від 18.11.2014 року № є відмітка уповноваженого органу Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської міської ради за підписом начальника Управління наступного змісту: - «Термін дії продовжено до 18.11.2016р. Начальник управління (підпис) О. М. Куриленко».

Відсутність у особовій справі ОСОБА_1 копії зазначеної довідки не дає законних підстав вважати її недійсною, але надає право відповідачу, який має певні сумніви, звернутися до уповноваженого органу про роз`яснення щодо строків дії довідки, оскільки саме уповноважений орган Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської міської ради (у даному випадку) є розпорядником інформації, зазначеній у довідці від 18.11.2014 року № і саме він за законодавством наділений правом скасовувати та вирішувати питання щодо строків її дії (ст. 12 Закону).

Суд також зазначає, що відсутність на зворотному боці довідки відмітки місця проживання (відмітка ДМС) не припиняє дію довідки, оскільки 29.12.2015 року вступив в силу Закон України від 10.12.2015 року № 888-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг», яким функції з реєстрації місця проживання громадян, які до цього виконувала Державна міграційна служба, делеговані органам місцевого самоврядування. Тому в період з 29.12.2015 року по 11.06.2016 року до вступу в силу Постанови КМУ № 352 від 08.06.2016 року, якою внесені зміни до Постанови КМУ № 509 в частині дії довідки.

Так, абз. 4 пункту 7-1 Постанови КМУ № 509 викладені в наступній редакції: «Довідка не є дійсною без проставлення на її зворотному боці зазначеної відмітки (ДМС - місце проживання)» - виключений; натомість абзаци 4 -6 пункту 6 Постанови КМУ № 509 викладені в редакції: «Довідка є безстроковою, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та безстроковою, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону. Довідка видана до 20 червня 2016 р., у якій адресою фактичного місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає, підлягає перереєстрації до 20 липня 2016 року. Для цього внутрішньо переміщена особа особисто або через законного представника (у випадках, передбачених абзацами першим - шостим пункту 2 цього Порядку) звертається за видачею довідки до уповноваженого органу, а раніше видана їй довідка вилучається, про що вносяться відповідні записи до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.»

Враховуючи викладені обставини суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв протиправно та упереджено, прийнявши 05 травня 2017 року Постанову №2016/3747/3747/36 «Про припинення щомісячної страхової виплати» позивачу ОСОБА_1 із зазначенням причини припинення - «закінчення дії довідки ВПО», що прямо суперечить ст. 46 Закону України 1105-ХІ// від 23 вересня 1999 року, яка має виключний перелік підстав припинення страхових виплат і де відсутня причина - «закінчення дії довідки ВПО».

Стосовно тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, що сума щомісячних страхових виплат за період з травня 2017 року по липень 2018 року (включно) не може вважатися заборгованістю, оскільки за відсутності правових підстав Чугуївським відділенням не здійснювалось їх нарахування, а тому, в розумінні п.15 Постанови № 365, не є сумою щомісячних страхових виплат, яка може обліковуватись в органі Фонду, а відтак підлягати виплаті, - суд зазначає наступне:

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 20, на який посилається відповідач, зазначено, що щомісячні страхові виплати ВПО нараховуються з місяця подання заяви або з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати робочим органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа про страхові виплати на той час, та фінансується впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постанови про продовження раніше призначених страхових виплат.

В розумінні норм викладених в пункті 5 розділу III Порядку № 20, щомісячні страхові виплати ВПО нараховуються з місяця подання заяви для осіб, які вперше звернулись за страховою виплатою, а для ВПО, які вже отримували страхові виплати з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати робочим органом виконавчої дирекції Фонду.

Пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО, затвердженим Постановою КМУ № 365 визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного КМУ.

Дана норма п.15 Порядку не надає підстав для нарахування або не нарахування соціальних виплат. Вона визначила лише одну підставу обліку соціальних виплат - «як/ не виплачені за минулий період».

Факт не виплати страхових виплат за період з травня 2017 року (з 01.05.2017 р.) по липень 2018 року (по 31.07.2018 р.) відповідачем фактично підтверджується, а отже суд приходить до висновку і про існування заборгованості виплат перед позивачем.

Крім того, факт відсутності нарахування страхових виплат є фактом неправомірних дій відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" для припинення страхових виплат ОСОБА_1 у Чугуївського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на належного - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області - не було, у зв`язку із чим, для повного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області нарахувати та виплатити страхові виплати ОСОБА_1 за період з 01.05.2017 по 31.07.2018 включно, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 у вказаній частині підлягають задоволенню.

Водночас, суд зазначає, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Стаття 3 даного Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно ч. 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Як передбачено ч.4 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно п. 5. Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, наявні правові підстави вважати, що недоотримана із січня 2014 року по 02 серпня 2014 року пенсія підлягає індексації.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заборгованість із щомісячної страхової виплати за період з 01.05.2017 року по 31.07.2018 року з проведенням корегування на індекс споживчих цін, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню в повному обсязі так як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Чугуївського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року по справі № 520/10015/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко