Справа № 161/7866/19
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/7866/19
Провадження № 2-а/161/331/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Філюк Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 Є ОСОБА_2 .

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача Бубнюка Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до поліцейського роти №1 БЗПП у Волинській області РПП рядового поліції Мороз Олеся Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №1 БЗПП у Волинській області РПП рядового поліції Мороз Олеся Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 травня 2019 року щодо нього відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 320030 за ч.1 ст.121 та ч.3 ст. 121 КУпАП, з якої вбачається, що водій о 02 год. 51 хв. в м. Луцьку по вул. Писаревського, керував транспортним засобом марки IVECO 29L10 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював лівий габаритний вогонь, а також керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.4.3 та п. 31.3 б ПДР України. У зв`язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає винесену постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що про несправність лівого габаритного вогню транспортного засобу йому стало відомо під час зупинки інспектора поліції, та він пояснив поліцейському, що поломка сталась в дорозі, оскільки перед виїздом він перевірив технічний стан автомобіля. Помітити під час руху, що лампочка лівого габаритного вогню не світить фізично не міг, а тому не мав можливості усунути дану несправність. Крім того, зазначає, що ним не було надано протокол перевірки технічного стану транспортного засобу під час зупинки поліцейським, оскільки даний документ не входить до переліку документів, які має мати водій під час керування транспортним засобом. Вказує, що транспортний засіб марки IVECO 29L10 д.н.з. НОМЕР_1 , 12 липня 2017 року пройшов технічний огляд, який дійсний до 12 липня 2019 року, а тому вважає дії поліцейського, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, просив суд ухвалити рішення про скасування зазначеної постанови.

В судовому засіданні представник позивача вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та вказували, що при складенні оскаржуваної постанови поліцейським було дотримано вимоги чинного законодавства. А тому, вважають постанову законною, а позов безпідставним.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 травня 2019 року поліцейським роти №1 БЗПП у Волинській області РПП рядовим поліції Мороз Олесем Васильовичем щодо ОСОБА_4 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 320030 за ч.1 ст.121 та ч.3 ст. 121 КУпАП, з якої вбачається, що водій, о 02 год. 51 хв. в м. Луцьку по вул. Писаревського, керував транспортним засобом марки IVECO 29L10 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював лівий габаритний вогонь, а також керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.4.3 та п. 31.3 б ПДР України. ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а. с. 6).

Вирішуючи питання про наявність підстав для складання постанови та наявних в діях ОСОБА_4 порушень правил дорожнього руху, суд враховує надані учасниками провадження письмові пояснення та долучені докази. При цьому, жодних доказів (фото або відео фіксації, показів свідків) щодо зафіксованого у постанові адміністративного порушення, до постанови не долучено та не надано суду.

Згідно із ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 31.6 «б» ПДР України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Пунктом 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Як зазначає позивач, перед експлуатацією транспортного засобу перевіряв справність всіх систем, в тому числі й освітлювальних приладів, яке було справним, а під час зупинки транспортного засобу це лише підтвердилось.

В даному випадку працівники поліції, які виявили під час руху позивача несправність освітлювального приладу мали право обмежити рух транспортного засобу для перевірки технічного стану та вияснити наявність події адміністративного проступку. Виявлена несправність транспортного засобу з освітлення задніх габаритних вогнів під час руху на переконання суду не є адміністративним проступком, а приводом для усунення цих недоліків на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що вихід з ладу заднього лівого габаритного ліхтаря, який виник в ході експлуатації транспортного засобу, позивачем не могло бути виявлено в ході керування, тому він не мав можливості вжити заходів, передбачених п. 31.5 ПДР.

Відповідно до ч.3 ст. 121 КупАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов передбачена відповідальність, що тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необхідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

З оглянутого в судовому засіданні протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 12.07.2017 року, копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб IVECO 29L10 д.н.з. НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справним, дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 12.07.2019 року (а.с. 11). Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови, поліцейський належним чином не перевірив факт проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яким керував позивач. А факт наявності складу адміністративного правопорушення, що передбачено ч.3 ст. 121 КУпАП, поліцейським встановлено лише на підставі пояснень самого водія позивача в справі, який зі слів самого поліцейського, вказував при винесенні постанови, що «автомобіль напевно не пройшов технічний контроль».

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідач, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

За таких обставин суд приходить висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 121 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним, а тому позовна заява підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 121, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії НК № 320030 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 та ч.3 ст.121 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.