Справа № 816/15/17
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 816/15/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника відповідача Боровик Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2017 року ОСОБА_1 вернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області та просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.07.2016 № 12730-13, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб, код платежу: 18011000, в розмірі 25 000,00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Миргородської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.07.2016 № 12730-13, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб, код платежу: 18011000, в розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 816/15/17 (адміністративне провадження № К/9901/38281/18) ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 та постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року адміністративну справу прийнято до провадження, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 замінено відповідача у справі № 816/15/17 Миргородську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області її правонаступником Головним управлінням ДФС у Полтавській області.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки контролюючий орган ставить йому у вину наявність порушень податкового законодавства, які фактично не допускались. Наполягав на тому, що належний йому автомобіль не має статусу об`єкта оподаткування транспортним податком з фізичних осіб, а відтак, нарахування відповідачем суми податкового зобов`язання за зазначеним видом податку є безпідставним.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. У відзиві на позов в обґрунтування своєї позиції зазначав, що з огляду на приписи Податкового кодексу України позивач зобов`язаний сплатити транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. Контролюючий орган, у відповідності до покладених на нього повноважень та у встановленому Податковим кодексом України порядку, виніс податкове повідомлення-рішення про нарахування позивачу податкових зобов`язань за вказаним платежем.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 200, тип легковий універсал В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 4661 м.куб, дата реєстрації 07.07.2012 (а.с. 15).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції норм Податкового кодексу України введено новий місцевий податок податок на майно, що складається, у тому числі, з транспортного податку.

Рішенням Миргородської міської ради від 20.01.2016 "Про внесення змін до Положення про порядок нарахування та сплати транспортного податку, як складової податку на майно" підпункт 3.1 пункту 3 "Об`єкт оподаткування" Положення про порядок нарахування та сплати транспортного податку, як складової податку на майно, викладено в такій редакції: Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному веб-сайті".

Рішення Миргородської міської ради від 20.01.2016 надруковано у газеті "Миргород - наш дім" від 28.01.2016 № 4.

27.07.2016 Миргородською ОДПІ винесено податкове повідомлення - рішення за формою "Ф" № 12730-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб 18011000" в розмірі 25000,00 грн. (а.с. 33).

Не погодившись із вказаним вище податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про його скасування.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини з приводу оподаткування транспортного засобу регулюються приписами ПК України, іншими Законами, а також актами органів місцевого самоврядування.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014, яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, введено транспортний податок.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України відносять до місцевих податків податок на майно.

Відповідно до пп. 265.1.2. п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається зокрема з транспортного податку.

Отже, транспортний податок згідно з Податкового кодексу України є місцевим податком.

Відповідно до п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Згідно п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.2 п.12.3 ст. 12 ПК України).

Відповідно до п.п. 261.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України ( в редакції чинній на момент нарахування транспортного податку) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з п.п 267.2.1, 267.3.1. п. 267.1, п. 267.4. ст. 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Тобто об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі середньоринкова вартість яких становить понад 1033500,00 грн та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

З 19 лютого 2016 року набула чинності затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком. Методикою передбачено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно із пунктом 4 Методики, інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Відтак, для визначення об`єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні органу Державної фіскальної служби має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу тощо.

Як встановлено судом контролюючим органом податкове повідомлення-рішення про визначення позивачеві грошового зобов`язання з транспортного податку сформовано в автоматичному режимі згідно з інформацією, наявною в ІС Податковий блок, наданою Мінекономрозвитку.

У постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 816/15/17 (адміністративне провадження № К/9901/38281/18) колегія суддів звертала увагу, що підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація. Однак така інформація в матеріалах справи відсутня. За таких обставин, впевнитись у тому, що належний позивачу на праві приватної власності автомобіль є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році та у наявності підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення неможливо.

Колегія суддів не прийняла до уваги наявний в матеріалах справи розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу позивача з огляду на те, що останній датований 01.02.2017.

Така ж сама правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №804/112/17 та від 13.03.2018 у справі №826/93000/16.

Враховуючи положення вищенаведених норм, колегія суддів Верховного Суду вважає, що відповідачем не виконано обов`язку щодо надання належних доказів на підтвердження наявності підстав для визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. При цьому, судами, в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не витребувано ані у відповідача, ані у Мінекономрозвитку інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Верховний Суд також зазначив, що з метою з`ясування всіх фактичних обставин у справі для правильного її вирішення, судам необхідно врахувати той факт, що розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу здійснюється Мінекономрозвитку та безпосередньо впливає на визначення об`єкту оподаткування транспортним податком.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 у справі № 816/15/17 про витребування доказів витребувано від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію щодо середньоринкової вартості транспортного засобу: марка TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, 2011 року випуску, тип ТЗ/кузова - легковий універсал-В, дата первинної реєстрації - 07.07.2012, категорія ТЗ - В, тип палива - бензин, пробіг 42148 км.

На виконання вказаної ухвали суду від 14.03.2019 у справі № 816/15/17 листом Мінекономрозвитку від 18.04.2019 № 3805-05/16693 повідомлено, що розрахована у 2016 році згідно із Методикою середньоринкова вартість автомобіля Toyota моделі LAND CRUISER 200, об`єм двигуна 4,6 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, 2011 року випуску та пробіг 42148 км становила 1011216,96 грн (з ПДВ) /а.с. 193-194/.

З врахуванням того, що середньоринкова вартість автомобіля позивача складає 1011216,96 грн, що є меншою 750 розмірів мінімальної заробітної плати (1378 грн х 750= 1033500,00 грн), встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування в 2016 році.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано критерію обґрунтованості при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, в зв`язку з цим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні із даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області від 27.07.2016 № 12730-13.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 травня 2019 року.

Суддя А.Б. Головко