Справа № 620/3575/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 травня 2019 року

Київ

справа №620/3575/18

адміністративне провадження №К/9901/13626/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.0219 у справі № 620/3575/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

УСТАНОВИВ:

13.05.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.0219.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати від 21.05.2018 вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9 та рішення № 9.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.0219, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , у період з 01.01.2015 по 31.12.2017 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування.

В період з 19.03.2018 по 30.03.2018 Головним управлінням ДФС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.04.2014 по 31.12.2017.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у Чернігівській області складено акт перевірки від 06.04.2018 № 248/13/.

На підставі вищезазначеного акту відповідачем від 21.05.2018 прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9 на суму 101277,00 грн та рішення №9 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності у розмірі 340 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийнято Головним управлінням ДФС у Чернігівській області вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9 та рішення № 9 про застосування штрафних санкцій є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС у Чернігівській області не погодившись з судовими рішеннями, звернувся до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.0219 у справі №620/3575/18, в якій просить Суд скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №620/3575/18 є вимога про скасування від 21.05.2018 вимоги № Ф-9 та рішення № 9 на загальну суму 101617,00 грн.

Отже, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.0219 у справі №620/3575/18 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.0219 у справі № 620/3575/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова