Справа № 260/368/19
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

16 травня 2019 рокум. Ужгород№ 260/368/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ТОВ "Автомобіліст", представник - Довгій В.І.,

відповідача: ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області, представники - Кобаль О.Є ., Шекета М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову у адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 КАС України 16 травня 2019 року в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали. Повний текст Ухвали виготовлено та підписано 21 травня 2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

13 травня 2019 року позивачем була подана до Закарпатського окружного адміністративного суду заява про забезпечення адміністративного позову, якою просить:

1) заборонити Хустському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вчиняти будь-які дії з примусового виконання постанов № 3, 4 від 25 лютого 2019 року Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст»;

2) зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області відкликати постанови № 3, 4 від 25 лютого 2019 року про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» з Хустського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області.

Позивач вказану заяву обґрунтував тим, що 19 квітня 2019 року державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грецьом В.М. відкриті виконавчі провадження з примусового виконання постанов № 3, № 4 від 25 лютого 2019 року, виданих Головним управлінням Держпродспоживслужби в Закарпатській області, за заявою в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області В.І. Якобчук про примусове виконання. 03 травня 2019 року Державною виконавчою службою накладено арешт на рахунки ТОВ «Автомобіліст» в банківських установах. Блокування рахунків призвело до повного зупинення господарської діяльності товариства.

Вважає, що наведене свідчить про очевидність протиправності дій суб`єктів владних повноважень, що ними є органи Держпродспоживслужби та Державної виконавчої служби, та порушення прав, свобод та інтересів ТОВ «Автомобіліст», яке звернулось до суду, такими діями.

Також зазначає, що оскільки правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваних постанов Головного управління Держпродспожислужби у Закарпатській області буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, то навіть у разі встановлення протиправності оскаржуваних постанов і задоволення позовних вимог ТОВ «Автомобіліст» про їх скасування товариству доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке буде звернено стягнення.

Дослідивши заяву про забезпечення адміністративного позову та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Стаття 151 КАС України визначає виключний перелік видів забезпечення позову, а саме:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Статтею 153 КАС визначено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Суть поданої позивачем заяви про забезпечення позову зводиться до того, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 25 лютого 2019 року № 3 та № 4 на позивача накладено штраф у розмірі 340,00 грн. та у розмірі 1 658 563,00 грн.

Вказані постанови позивачем не виконані та оскаржені до суду, оскільки позивач вважає їх протиправними.

Як вбачається з поданої заяви, заявник просить заборонити Хустському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вчиняти будь-які дії з примусового виконання постанов № 3, 4 від 25 лютого 2019 року Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про накладення стягнень щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст» та зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області відкликати постанови № 3, 4 від 25 лютого 2019 року про накладення стягнень з Хустського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та суперечить вищенаведеному законодавству.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Суд констатує, що існує вичерпний перелік заходів, які може застосувати суд при вирішенні питання щодо забезпечення позову, однак, такі заходи забезпечення позову, як заборона державній виконавчій служби вчиняти будь-які дії та зобов`язання відкликати оскаржувані постанови є необґрунтовані.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та доводів наведених на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150, 151, 248 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст" про забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Микуляк