Справа № 1940/1953/18
Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 1940/1953/18

Провадження № 11-220апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Князєва В. С.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П. , Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання рішення протиправним та стягнення моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року (суддя Шульгач М. П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (судді Святецький В. В. , Гудим Л . Я., Довгополов О. М.),

У С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення держаного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Мартиняка А. В . (далі - державний реєстратор) від 11 квітня 2018 року № 405583073 про відмову у скасуванні запису про право власності/внесенні запису про скасування державної реєстрації за номером 5734078 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр), відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1; стягнути солідарно з відповідачів 200 000 грн моральної шкоди та 42 000 грн судових витрат.

2. На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що він є засновником і єдиним власником Приватного малого підприємства «Галактика» (далі - ПМП «Галактика»). У квітні 2001 року Тернопільська міська рада надала зазначеному підприємству в постійне користування 0,70 га землі для будівництва 12-квартирного житлового будинку. У подальшому було створено Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Головацького - 3 А» (далі - ОК «ЖБК «Головацького - 3 А»), члени якого протиправно, на думку позивача, зареєстрували право власності на приміщення та квартири у будинку, збудованому на наданій ПМП «Галактика» земельній ділянці. Рішеннями від 08 лютого 2013 року та 30 січня 2014 року Господарський суд Тернопільської області скасував договори оренди земельної ділянки між ОК «ЖБК «Головацького - 3 А» та Тернопільською міською радою. У зв`язку із цим ОСОБА_2 звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради із заявою про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером - 01. Державний реєстратор прийняв рішення про зупинення розгляду заяви з огляду на те, що документи подано не в повному обсязі, однак згодом це рішення було скасоване судом, а державного реєстратора зобов`язано повторно розглянути подану позивачем заяву. За результатами розгляду зазначеної заяви державний реєстратор прийняв оскаржуване рішення про відмову в скасуванні реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за ОК «ЖБК «Головацького - 3 А». Позивач вважає це рішення незаконним, наголошує на тому, що його мотивовано неусуненням недоліків, про які йшлося в скасованому судом рішенні державного реєстратора про зупинення розгляду заяви.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду ухвалою від 05 жовтня 2018 року, яку залишив без змін Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 04 грудня 2018 року, відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. За висновками судів попередніх інстанцій, спір у цій справі не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки він пов`язаний із захистом цивільних прав позивача щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 1.

Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог

5. ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

6. Доводи своєї касаційної скарги мотивує тим, що спір у цій справі є публічно-правовим, оскільки дослідженню підлягають владні управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень.

Позиція інших учасників справи

7. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Рух касаційної скарги

8. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25 січня 2019 року залишив касаційну скаргу ОСОБА_2 без руху, надавши строк для усунення недоліків.

9. Ухвалою від 11 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду поновив скаржникові строк на касаційне оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій та відкрив касаційне провадження в справі, а ухвалою від 05 березня 2019 року призначив її до розгляду в попередньому судовому засіданні.

10. Ухвалою від 06 березня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду передав зазначену справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме у зв`язку з тим, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

11. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 19 березня 2019 року прийняла та призначила цю справу до розгляду у порядку письмового провадження без виклику її учасників.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування

12. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

13. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС (у редакції, чинній на час розгляду і вирішення справи судами) адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

14. За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

15. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

16. У частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

17. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою правову позицію щодо правил розмежування предметної юрисдикції, а також критеріїв, які при цьому потрібно враховувати.

18. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

19. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, або їхніх службових чи посадових осіб є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі зазначених суб`єктів не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

20. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

21. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

22. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

23. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

24. Крім того, у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, за якою, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто реєстраційні дії були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного запису в Реєстрі, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких здійснено оспорюваний запис.

25. У справі, яка переглядається, позивач оскаржує рішення державного реєстратора про відмову у скасуванні державної реєстрації за ОК «ЖБК «Головацького - 3 А» права власності на об`єкт нерухомого майна.

26. Отже, цей спір пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою вже зареєстровано право власності на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Реєстрі. Участь державного реєстратора (приватного нотаріуса) як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав позивача) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

27. Вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про скасування рішення державного реєстратора і повинна розглядатися в одному провадженні з цією вимогою.

28. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер спірних правовідносин у цій справі та з огляду на суб`єктний склад дійшли обґрунтованого висновку, що її належить розглядати в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій правил предметної юрисдикції не підтвердилися під час перегляду справи Великою Палатою Верховного Суду.

30. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

31. Згідно із частиною першою статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

32. Оскільки оскаржувані судові рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а правових висновків суду апеляційної інстанції скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Висновки щодо розподілу судових витрат

33. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

34. Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 КАС, Велика Палата Верховного Суду

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. С. Князєв
Судді:
Н. О. Антонюк О. Б. Прокопенко
С. В. Бакуліна Л. І. Рогач
В. В. Британчук І. В. Саприкіна
Д. А. Гудима О . М . Ситнік
О . С . Золотніков В . Ю. Уркевич
Л. М. Лобойко О. Г. Яновська
Н. П. Лященко