Справа № 462/1788/19
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1788/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н.М.

за участю секретаря Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Мороз Анни Володимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Мороз Анни Володимирівни щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії УАБ № 981979 від 11 березня 2019 року про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 510 грн. Позивач вважає постанову протиправною. Зазначає, що його 28 лютого 2019 року було зупинено працівниками патрульної поліції на перехресті вулиць Зеленої та ОСОБА_2 Франка. У подальшому з приводу даної події інспектором поліції Мороз ОСОБА_3 11 березня 2019 року була винесена оскаржувана постанова, відповідно до якої він 11 березня 2019 року о 20:40 год., керуючи автомобілем Volkswagen Passat (д.н.з. НОМЕР_1 ), здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху. Зазначає, що він не вчиняв вказаного у постанові правопорушення, у працівників поліції відсутні докази такого. Окрім цього у оскаржуваній постанові не вказано докази, які підтверджуються вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також вказує, що дата, зазначена у оскаржуваній постанові, та дата його зупинки працівниками поліції відрізняються. З огляду на зазначене, просить визнати протиправними дії інспектора поліції Мороз Анни Володимирівни, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу щодо нього.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи наведене суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії УАБ № 981979 від 11 березня 2019 року, яку виніс інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Мороз Анна Володимирівна, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 6).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 11 березня 2019 року о 20:40 год., керуючи автомобілем Volkswagen Passat (д.н.з. НОМЕР_1 ), здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п. 33.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення не було зазначено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідачем у свою чергу не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено п. 17.1 Правил дорожнього руху, а саме що він здійснював рух смугою, призначеною для руху маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,6 ст.77 КАС України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів».

Відповідачем по справі інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Мороз Анною Володимирівною на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження в справі, не було подано відзиву на позовну заяву та доказів, що обґрунтовують доводи заперечень проти позову, зокрема, доказів того, що позивач 11 березня 2019 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, здійснював рух смугою, призначеною для руху маршрутних транспортних засобів.

Тому, виходячи з презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень (ч. 2 ст.77 КАС України) і недоведеності ним правомірності свого рішення, у справі наявні підстави для задоволення позовної вимоги також про визнання дій відповідача протиправними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги є вмотивованими та підставними, а тому позовну заяву слід задовольнити, визнати протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Мороз Анни Володимирівни щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії УАБ № 981979 від 11 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Мороз Анни Володимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Мороз Анни Володимирівни щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії УАБ № 981979 від 11 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або складання тексту судового рішення.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: