Справа № 540/542/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/542/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, Голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області Плохушко Віктора Олександровича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправною відмову Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області , яка детально позначена в графічних матеріалх із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення № 1363 від 04.12.2018 року, прийняте 88 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області , яка детально позначена в графічних матеріалх із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ; визнати протиправною бездіяльність Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області щодо неврахування статусу ОСОБА_1 учасника війни , що дає першочергове право на відведення їй у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, визнати протиправними дії голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області Плохушко В.О ., які виявились у підписанні протиправного рішення № 1363 від 04.12.2018 року Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалх із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ; зобов`язати Щасливцевську сільську раду Генічеського району Херсонської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області , яка детально позначена в графічних матеріалх із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 Крім того просить суд зобов`язати Щасливцевську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності передбаченої законом посадових осіб Щасливцевської сільської ради, дії чи бездіяльність яких, визнаються протиправними, постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення під час підписання головою Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області Плохушко В.О . протиправного рішення № 1363 від 04.12.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає наступне: 24.05.2018 ОСОБА_1 вперше звернулась до Щасливцевської сільради із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташованої на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням. Проте, 05.06.2018 року 66 сесією Щасливцевської сільради сьомого скликання прийнято рішення № 1055, яким позивачу відмовлено у задоволені наведеного клопотання. Відмова мотивована відсутністю вільної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на бажаному місці розташуванні, так як публічна кадастрова карта України не відображає земельні ділянки, які знаходяться в стадії оформлення. Позивач оскаржила дане рішення до Херсонського окружного адміністративного суду. Рішенням від 18.09.2018 року Херсоснького окружного адміністративного суду № 2140/1288/18, визнано протиправним та скасовано рішення від 05.06.2018 року № 1055, прийняте 66 сесією 7 скликання Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та зобов`язано Щасливцевську сільську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 24.05.2018 р. Так, 80 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, розглянувши заяву ОСОБА_1 було прийнято рішення № 1363 від 04.12.2018 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви, в зв`язку з невідповідністю бажаного місця розташування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, містобудівний документації- генеральному плану с.Генічеська Гірка. Запитуєма земельна ділянка знаходиться частково в зеленій зоні, частково на проїзній частині. Позивач вважає дії відповідадача протиправними а рішення таким, що підлягає скасуванню. Відтак, з огляду на необґрунтованість відмови сільради у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) відповідної земельної ділянки, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 25.03.2019 року відкрито спрощене провадження у справі.

У відзиві від 17.04.2019 року відповідач не погоджується із позицією, викладеною у позовній заяві, оскільки рішенням № 1055 від 05.06.2018 р., прийнятим 66 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, відмолено. Причиною відмови стало відсутність вільної земельної ділянки на місці, позначеному в графічних матеріалах позивача. Рішенням № 1363 від 04.12.2018 р., прийнятим 80 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, повторній відмові у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слугував факт невідповідності місця розташування земельної ділянки Генеральному плану села Генічеська Гірка, поєднаного з планами зонування з розвитком рекреаційної зони, а також те, що земельна ділянка не відповідає вимогам Земельного кодексу України в частині заборони передачі у приватну власність земель комунальної власності загального користування, адже земельна ділянка знаходилась частково в зеленій зоні, частково на проїзній частині провулку. З огляду на те, що місце розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд не відповідає містобудівній документації місцевого рівня, а саме, Генеральному плану села Генічеська Гірка, відповідач вважає, що позивачці було правомірно, відповідно до п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки. Між тим, рішенням № 776 від 17.10.2017 р., прийнятим 49 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання «Про внесення змін до раніше прийнятих рішень сесій» , на земельну ділянку, позначену в графічних матеріалх позивача, заздалегідь надано дозвіл іншій особі (кадастровий номер НОМЕР_1).

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав суду заву про розгляд справи за правилами письмового провадження. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, надав суду заву про розгляд справи за правилами письмового провадження. Проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні документи та матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: 24.05.2018 ОСОБА_1 звернулась до Щасливцевської сільради із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташованої на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням.

Рішенням від 05.06.2018 року 66 сесією Щасливцевської сільради сьомого скликання № 1055, позивачу відмовлено у задоволені наведеного клопотання. Відмова мотивована відсутністю вільної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на бажаному місці розташуванні, так як публічна кадастрова карта України не відображає земельні ділянки, які знаходяться в стадії оформлення.

Позивач оскаржила дане рішення, що підтверджується Рішенням від 18.09.2018 року Херсоснького окружного адміністративного суду № 2140/1288/18,відповідно доя якого визнано протиправним та скасовано рішення від 05.06.2018 року № 1055, прийняте 66 сесією 7 скликання Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та зобов`язано Щасливцевську сільську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 24.05.2018 р.

80 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, розглянувши заяву ОСОБА_1 було прийнято рішення № 1363 від 04.12.2018 року, яким знов відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви, в зв`язку з невідповідністю бажаного місця розташування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, містобудівний документації- генеральному плану с.Генічеська Гірка, так як запитуєма земельна ділянка знаходиться частково в зеленій зоні, частково на проїзній частині.

Крум того, матеріалами справи встановлено, що Рішенням № 776 від 17.10.2017 р., прийнятим 49 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання «Про внесення змін до раніше прийнятих рішень сесій» , на земельну ділянку, позначену в графічних матеріалх позивача, заздалегідь надано дозвіл іншій особі (кадастровий номер НОМЕР_1 ).

Не погоджуючись з рішенням Сільської ради № 1363 від 04.12.2018 року, позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне: ст. 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

У рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що з землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Пунктом "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи вказане, суд приходить до висновку, що ст. 118 Земельного кодексу України встановленно вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також, враховуючи ту обставину, що на спірну земельну ділянку, яка є предметом розгляду у даній справі, одночасно претендують кілька осіб, то суд, в даному випадку вважає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування, а тому надання тотожних дозволів щодо розробки проекту землеустрою на одну й ту саму земельну ділянку не порушує права іншої особи. Тому особи мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, тим паче, що на земельну ділянку, яка знаходиться частково в зеленій зоні, частково на проїзній частині провулку відповідачем заздалегідь надано дозвіл іншій особі, про що зазначено особсито відповідачем у відзиві.

В той же час, суд зазначає, що органи місцевого самоврядування не вправі приймати рішення про встановлення черговості громадян, які бажають отримати земельну ділянку. Тому відмова суб`єкта владних повноважень у наданні особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не ґрунтується на вимогах закону, дана позиція також узгоджується з висновками викладеними в постановах Верховного Суду від 21.08.2018 р. у справі № 820/2303/17, від 05.03.2019 р. у справі № 808/2200/18.

При цьому, суд враховує, що питання передачі земельної ділянки у власність (користування) є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, в які суд не може втручатися, а тому адміністративним судом не може бути надана оцінка наявності переваг тієї чи іншої особи.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 р. у справі № 545/808/17.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вказаного суд робить висновок щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмову Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області , яка детально позначена в графічних матеріалх із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 та визнання протиправним та скасування рішення № 1363 від 04.12.2018 року, прийняте 80 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалх із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області щодо неврахування статусу ОСОБА_1 учасника війни, що дає першочергове право на відведення їй у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, суд зазначає, що така вимога є необґрунтованою, з урахування наступного, а саме якщо на одну й туж земельну ділянку претендують кілька осіб, коли одна з осіб звернулась до суб`єкта владних повноважень із заявою раніше, то суд не бере до уваги доводи про наявність переваги на отримання земельної ділянки у власність. Передача земельної ділянки у власність (користування) є дискреційним повноваженням суб`єкта владних повноважень, в які суд не може втручатись, дана позиція підтверджується також постановою КАС ВС від 27.02.2018 р. у справі № 545/808/17, Крім того, надання будь-яким особам дозволів на розроблення відповідних проектів землеустрою є лише первісним етапом процедури відведення земельних ділянок і не означає, що такі проекти землеустрою в наступному будуть затверджені компетентним суб`єктом влади, а земельні ділянки - передані заявникам (постанова КАС ВС від 05.03.2019 № 818/1817/17).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Щасливцевської сільської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, то суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, як вказано в рішенні Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Крім того, суд бере до уваги положення частини першої статті 6 КАС України де зазначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви, зокрема, через принцип "належного урядування".

Принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і найбільш послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

З огляду на те, що у ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо неправомірності відмови відповідачем у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, та враховуючи, що Щасливцевська сільська рада безпідставно відмовляє позивачу у наданні вказаного дозволу, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача права адміністративного розсуду та вважає за необхідне визначити спосіб поновлення порушених прав позивача шляхом зобов`язання Щасливцевську сільську раду Генічеського району Херсонської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач не надав до суду доказів на підтвердження обґрунтованих підстав для надання відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим, на думку суду, вийшов за межі повноважень встановлених ст. 118 ЗК України.

У даному випадку, ОСОБА_1 має право розробити проект землеустрою, подальше затвердження якого відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №463/3375/15-а.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області Плохушко В.О ., які виявились у підписанні протиправного рішення № 1363 від 04.12.2018 року, суд зазначає, що така вимога є необґрунтованою, так як підписуючи оскаржуване рішення, він виконував обов`язки, покладені на нього приписами п. 3 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а отже задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності, передбаченої законом посадових осіб Щасливцевської сільської ради, дії чи бездіяльність яких, визнаються протиправними та постановлення окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення під час підписання головою Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області протиправного рішення № 1363 від 04.12.2018 року, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Таким чином, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду при встановленні порушення законодавства.

З огляду на викладені обставини, враховуючи характер спірних правовідносин, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги предмет спору та обставини даної справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

У зв`язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілені відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідент. Код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до Щасливцевської сільської ради (місце знаходження 75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцево, вул. Миру, 26, ), Голови Щасливцевської сільської ради Плохушко Віктора Олександровича (75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцево, вул. Миру, 26) про визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Щасливцевської сільської ради (місце знаходження 75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцево, вул. Миру, 26, ) у наданні дозволу ОСОБА_1 (ідент. Код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення № 1363 від 04.12.2018 року, прийняте 80 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 (ідент. Код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Зобов`язати Щасливцевську сільську раду (місце знаходження 75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцево, вул. Миру, 26, ) надати ОСОБА_1 (ідент. Код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Стягнути з Щасливцевської сільської ради (місце знаходження 75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцево, вул. Миру, 26, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідент. Код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.), шляхом безспірного списання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 109020100