Справа № 160/9396/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2019 року Справа № 160/9396/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представника відповідача Онуфрієнко С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Сільськогосподарського приватного підприємства «У Петровича» про зупинення виробництва, виконання робіт, надання послуг
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної екологічної інспекції Дніпропетровській області до Сільськогосподарського приватного підприємства «У Петровича», в якому позивач просить:
частково зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється діяльність пов`язана із забором підземної води із свердловини без дозволу на спеціальне водокористування Сільськогосподарським приватним підприємством «У Петровича» до повного усунення порушення.
В обґрунтування позову зазначено, що у зв`язку з грубим порушенням природоохоронного законодавства, виробництво (виготовлення), реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється діяльність пов`язана із забором підземної води із свердловини без дозволу на спеціальне водокористування Сільськогосподарським приватним підприємством «У Петровича» забороняється законом і підлягає частковому зупиненню.
Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що відсутні підстави для часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється діяльність пов`язана із забором підземної води із свердловини без дозволу на спеціальне водокористування Сільськогосподарським приватним підприємством «У Петровича», оскільки підприємство не використовує в своїй діяльності свердловину, зазначену в акті перевірки позивача, а для власних потреб використовує привозну воду. Крім того, відповідач не є власником вказаної свердловини, а отже отримання дозволу на спеціальне водокористування йому не потрібне.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Сільськогосподарське приватне підприємство "У Петровича" зареєстроване в якості юридичної особи на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 428606 від 20.11.2000 року та діє на підставі статуту (нова редакція), затвердженого Рішенням СПП «У Петровича» 19.07.2017 року №4.
Основним видом діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 30.08.2018 року по 05.09.2018 року відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області №623-П від 19.07.2018 року, повідомлення про проведення планової перевірки №4-6419-3-3 від 19.07.2018 року, направлення на проведення перевірки від 19.07.2018 року №4-6420-3-3 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України СПП «У Петровича», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами проведеної перевірки складено акт №646/3-8/18, яким зафіксовано встановлені під час перевірки порушення, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, зокрема, порушення ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 44,48, 49 Водного кодексу України, а саме використання СПП «У ОСОБА_1 » води зі свердловини для госппобутових та сільськогосподарських потреб, у тому числі для розведення пестицидів та агрохімікатів, миття техніки без спеціального дозволу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст.42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними.Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води.Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їхні системи на підставі договору про водопостачання (поставку води) та/або про водовідведення без отримання дозволу на спеціальне водокористування.Вторинні водокористувачі здійснюють скидання стічних вод у водні об`єкти на підставі дозволів на спеціальне водокористування.
Згідно ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані, зокрема, дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.
Статтею 48 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.
При цьому, абзацом 3 цієї статті визначено, що не належать до спеціального водокористування забір та/або використання води в об`ємі до 5 кубічних метрів на добу, крім тієї, що використовується для виробництва (входить до складу) напоїв та фасованої питної води.
Так, відповідачем наданий розрахунок водокористування, згідно якого СПП ОСОБА_2 " використовує води менше ніж 5 кубічних метрів на добу.
У відповідності зі ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об`єктів загальнодержавного значення; Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об`єктів місцевого значення. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. Спеціальне водокористування є платним.
Як вбачається з матеріалів справи, сільськогосподарське приватне підприємство "У Петровича" не є власником свердловини, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Також для власних потреб відповідач використовує привозну воду, а безпосередній забір води з даної свердловини не здійснюється, оскільки на момент проведення перевірки означена свердловина взагалі не експлуатується, прилад для забору води демонтовано, а свердловина засипана землею.
Крім того, відповідачем наданий Договір №21/2018 від 10.09.2018 року, укладений між СПП "У Петровича" та ТОВ "Комунальщик-2011", згідно умов якого відповідач отримує платно воду з централізованого водогону Коханівського водозабору для виробничої діяльності. Строк дії договору до 10.09.2023 року.
Також відповідачем отриманий дозвіл на спеціальне водокористування від 21.02.2019 року №510/ДП/49д-19, виданий Державним агенством водних ресурсів України. Згідно даного дозволу метою водокористування є питні і санітарно-гігієнічні та виробничі потреби, а джерелом водопостачання є Свердловина №1 (60/ЧЕР/ДНЕПР/0410). Строк дії дозволу з 21.02.2019 року по 21.02.2024 року.
Таким чином, посилання позивача на водокористування відповідачем свердловиною без дозволу на спеціальне водокористування є необґрунтованим, оскільки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області не надано доказів щодо знаходження у власності СПП «У ОСОБА_1 » даної свердловини та доказів використання її відповідачем.
Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Приписами ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно ч.1,2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач не довів обґрунтованість своїх вимог належними доказами.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст.243-245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Єфанова