Справа № 200/5487/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 р. Справа№200/5487/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому) адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114)

до Приватного підприємства «Алігатор Транс» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115)

про стягнення податкового боргу у сумі 20801 грн. 93 коп.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства «Алігатор Транс» про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують відповідача в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 20801 грн. 93 коп.

Ухвалою від 23 квітня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

За правилами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що станом на 26 березня 2019 року за відповідачем рахується податковий борг, що раніше не був заявлений до суду у розмірі 20801 грн. 93 коп., який виник з причини несплати самостійно задекларованих зобов`язань.

Суд зазначає, що ухвалою від 23 квітня 2019 року суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення відповідачу даної ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статтею 162 КАС України, або заяви про визнання позову. Проте, відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, отже, відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алігатор Транс», зареєстровано як юридична особа за кодом що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Згідно пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, за позивачем обліковується податковий борг в розмірі 20801 коп. 93 коп., що підтверджується інтегрованою карткою відповідача.

Податковий борг з податку на додану вартість у сумі 20801 грн. 93 коп. виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 18 грудня 2018 року № у сумі 1638 грн. 64 коп., від 15 листопада 2018 року № у сумі 137 грн., від 30 жовтня 2018 року № у сумі 37 грн. 96 коп., від 25 липня 2018 року № у сумі 349 грн. 72 коп., від 25 липня 2018 року № у сумі 135 грн. 28 коп., від 21 липня 2018 року № у сумі 1020 грн., від 18 травня 2018 року № у сумі 170 грн., від 16 травня 2018 року № у сумі 102 грн. 90 коп., № у сумі 35 грн. 02 коп., від 24 квітня 2018 року № 001903403 у сумі 395 грн. 98 коп., від 23 березня 2018 року № у сумі 1598 грн. 13 коп., податкових декларацій за квітень 2018 року від 23 травня 2018 року у сумі 9628 грн., за травень 2018 року від 13 червня 2018 року у сумі 5773 грн., за липень 2018 року від 9 серпня 2018 року у сумі 16 грн., за серпень 2018 року від19 вересня 2018 року у сумі 687 грн., за грудень 2018 року від 21 січня 2019 року у сумі 160 грн., а також пені у сумі 35 грн. 45 коп. Зазначені податкові повідомлення рішення направлялись на адресу відповідача, проте повертались до податкового органу з відміткою «За закінченням терміну зберігання», що є належним повідомленням в силу вимог чинного законодавства України про наявність податкового боргу. Рішення у судовому або адміністративному порядку не оскаржувались.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом з метою стягнення до бюджету суми податкового боргу було направлено відповідачу податкову вимогу від 5 травня 2018 року форми «Ю» № 24671-49 на суму 3401 грн. 76 коп., яка була направлена відповідачу, про що свідчить конверт із відміткою про повернення через закінчення строку зберігання, фіскальний чек та у судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до довідки позивача у відповідача є відкриті рахунки в установах банку.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Та відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Доказів сплати податкового боргу відповідач не надав суду. Наявність податкового боргу на загальну суму 20801 грн. 93 коп. підтверджена податковим органом шляхом надання суду розрахунку суми заборгованості, інтегрованою карткою платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги податкового органу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) до Приватного підприємства «Алігатор Транс» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115) про стягнення податкового боргу у сумі 20801 грн. 93 коп. задовольнити повністю.

Стягнути грошові кошти з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Алігатор Транс» (, 85612, Донецька область, м. Курахове, Промислова зона, 115) на суму податкового боргу у розмірі 20801 (двадцять тисяч вісімсот одна) гривень 93 копійок.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 23 травня 2019 року. Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.