Справа № 1540/3894/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3894/18

Категорія: 3.1 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

Час і місце ухвалення: 15:39, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 02.01.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної міграційної служби (далі ДМС) України (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про визнання протиправним та скасування наказ відповідача від 23 грудня 2016 року №348 в частині визнання недійсними (анульованими) бланків паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 26 березня 2011 року Залізничним РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в АРК на ім`я позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого 29 березня 2011 року органом "0103" ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржуваний наказ є таким, що не ґрунтується на вимогах закону, прийнятий поза встановленими підставами та порядком, та порушує його право як громадянина України посвідчувати свою особу та підтверджувати свою належність до громадянства України. Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, його було винесено відповідачем "у зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим, а також окремих районів, міст та селищ Донецької та Луганської областей згідно переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", ураховуючи положення ст. 7 Закону України "Про основи національної безпеки України". Наведені у спірному наказі ДМС України мотиви та підстави його винесення носять вочевидь незаконний характер, адже жодним нормативно-правовим актом України не визначено та не встановлено, що тимчасова окупація Автономної Республіки Крим є підставою для визнання недійсними (анульованими) бланків паспортів громадянина України, виданих на території Автономної Республіки Крим до її окупації.

Під час оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 позивач слідував встановленій законом процедурі та не допускав порушень чинного на той час законодавства. Раніше позивач вже зазнавав протиправних тиснень з боку органів міграційної служби, які виявилися у відмові йому в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстав наявності сумнівів у можливості набуття позивачем, уродженцем держави Палестина, громадянства України за територіальним походженням, та фактичним "інкримінуванням" позивачу ознак використання ним механізму незаконної легалізації в Україні як вихідцю з країни з підвищеною терористичною активністю, так званої "ризикової міграції" (країни близького Сходу), в умовах тимчасової окупації Автономної Республіки Крим, допускаючи можливість підробки ним документів.

Крім того, виниклий спір свого часу став предметом вирішення Одеського окружного адміністративного суду, який своєю постановою від 16 червня 2016 року визнав неправомірними дії ГУ ДМС України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та зобов`язав зазначений орган міграційної служби повторно вирішити питання щодо оформлення та видачі паспорта позивачу. У ході вирішення цієї справи, суд дійшов висновків про необґрунтованість відмови органів міграційної служби у видачі позивачу закордонного паспорту, вчиненою у непередбачений законодавством спосіб, що недопустимо ґрунтується на ймовірностях та припущеннях;

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у ДМС відсутній Указ Президента України про прийняття ОСОБА_1 до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону України "Про громадянство України". Разом з тим, після незаконної анексії Російською Федерацією Автономної Республіки Крим ДМС України спільно зі Службою безпеки України виявлено ряд фактів документування осіб - вихідців з країн Близького та Середнього Сходу , країн з підвищеною терористичною активністю або так званих "країн ризикової міграції" паспортами громадянина України у зв`язку з, начебто, набуттям ними громадянства України у спрощеному порядку за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" на підставі довідок про реєстрацію особи громадянином України, виданих від імені ГУ ДМС України в АР Крим. Проте, вказане суперечить вимогам як радянського законодавства, так і законодавства України, оскільки відповідно до законодавства колишні іноземці та особи без громадянства могли отримати прописку лише після отримання дозволу на постійне проживання, штампи прописки вносилися до посвідки на постійне проживання іноземців та осіб без громадянства. Іноземці, які перебували в країнах колишнього СРСР з метою навчання чи роботи реєструвалися за національними паспортами на період навчання чи роботи.

Відповідно до інформації Служби безпеки України на території АР Крим було організовано канал незаконної легалізації іноземців та осіб без громадянства з використанням фальшивих документів. Системний аналіз наведених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для видачі паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон є набуття особою громадянства України у порядку, визначеному чинним законодавством, а підставою для визнання бланків зазначених паспортів недійсними (анулювання) - їх видача з порушення вимог чинного законодавства. Ураховуючи те, що рішення про прийняття ОСОБА_1 до громадянства України не приймалось, вбачається, що паспорт громадянина України, а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон використовуються позивачем за відсутності законних підстав, тому у переліку визнаних недійсними (анульованих) бланків паспортів громадянина України наявний бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформлений, нібито, на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Газа, Палестина. За перевіркою здійсненою територіальними органами ДМС, ОСОБА_1 на території України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримував, клопотань щодо продовження строку перебування в Україні, надання дозволу на імміграцію, оформлення посвідки на постійне або тимчасове проживання, не подавав. Отже, відповідно до законодавчих норм ОСОБА_1 не мав підстав для постійного проживання на території України, не мав підстав для отримання довідки про реєстрацію громадянином України на підставі ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", та як наслідок, не мав підстав і оформлення паспорта громадянина України.

Відповідно до інформації позивача, паспорт громадянина України виданий 26 березня 2011 року, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон 29 березня 2011 року. Тобто паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданий на третій день після видачі паспорта громадянина України.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів набуття ним громадянства України, отримання паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон у встановленому чинним законодавством порядку. Отже, ДМС України правомірно було видано Наказ від 23 грудня 2016 року №348, яким визнано недійсним бланк паспорту громадянина України НОМЕР_1 та бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 .

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) до ДМС України (місцезнаходження: вул. Володимирська, 9, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи: 37508470) про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ ДМС України від 23 грудня 2016 року №348 "Про визнання недійсними бланків" в частині визнання недійсними (анульованими) бланків паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі ДМС України ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- позивач начебто набув громадянство на підставі ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", за яким обов`язковими умовами є, зокрема, факт постійного проживання або його або його родичів, визначених у цій статті, та документ, що підтверджує такий факт. Інформація щодо постійного проживання позивача або його батьків, родичів до 24 серпня 1991 року на території України відсутня;

- надана позивачем довідка про реєстрацію особи громадянином України не може бути належним, допустимим та безспірним доказом підтвердженням правомірності набуття ним громадянства і як наслідок документування у визначеному законодавством порядку.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться виключно до незгоди відповідача із прийнятим рішенням суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДМС України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

26 березня 2011 року Залізничним РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в АРК Аль-Гафрі Камелу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Газа, Палестина, видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 . (а.с.15-16)

29 березня 2011 року органом 0103 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Палестинська територія, видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 . (а.с.51)

Наказом ДМС України від 23 грудня 2016 року №348 "Про визнання недійсними бланків", у зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим, а також окремих районів, міст та селищ Донецької та Луганської областей згідно переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", ураховуючи положення ст. 7 Закону України "Про основи національної безпеки України", наказано, зокрема: визнати недійсними (анульованими) бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 . (а.с.85-86)

Також, судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року по справі № 815/2636/16, яка набрала законної сили 08 вересня 2016 року:

- визнано неправомірними дії ГУ ДМС України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон;

- зобов`язано ГУ ДМС України в Одеській області повторно вирішити питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 паспорту громадянина України для виїзду за кордон з урахуванням висновків суду (а.с.103-107).

Відповідно до змісту вказаного рішення, судом встановлено, зокрема:

- ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Газа, Палестина;

- згідно з рішенням ГУ МВС України в АР Крим від 15 березня 2011 року позивач набув громадянство України згідно ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" і 26 березня 2011 року отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Залізничним РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Автономній Республіці Крим.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копію довідки №10/А-11 про реєстрацію особи громадянином України, виданої начальником відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в АР Крим 15 березня 2011 року позивачу про те, що згідно з рішенням ГУ МВС України в АР Крим від 15 березня 2011 року він набув громадянства України на підставі ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України". Також, відповідно до змісту даної довідки, зокрема: відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 15 березня 2011 року; довідка видана до паспорту №1078 від 04 жовтня 2009 року владою Автономної Республіки Крим і є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України. (а.с.18)

На виконання ухвали суду першої інстанції, відповідачем надано копії матеріалів справи ОСОБА_1 , у якій наявна, зокрема, копія неповного тексту висновку №58/2017 за результатами службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 від 13 березня 2017 року, відповідно до якого, зокрема:

"Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 виданий 08 листопада 2016 року строком дії до 08 листопада 2026 року органом 5102 (ГУ ДМС України в Одеській області) визнати таким, що оформлений в порушення вимог п.п.8 п. 89 "Порядку оформлення видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року №152 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року № 1001), вважати недійсним та таким, що підлягає знищенню".

На виконання ухвали суду першої інстанції 05 грудня 2018 року представником відповідача суду надано повний текст вищезазначеного висновку, в якому також зазначено, зокрема:

"Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 виданий 08 листопада 2016 року строком дії до 08 листопада 2026 року органом 5102 (ГУ ДМС України в Одеській області) визнати таким, що оформлений в порушення вимог п.п. 8 п. 89 "Порядку оформлення видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року №152 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року №1001), вважати недійсним та таким, що підлягає знищенню". (а.с. 114-132).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у спірних відносинах не дотримано процедуру визнання недійсним бланку паспорту, передбачену Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302. Доводи відповідача, про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту набуття громадянства України у порядку, визначеному законодавством, не є доказом правомірності дій відповідача у спірних відносинах та не спростовують факту недотримання відповідачем встановленого порядку визнання недійсним бланків паспортів.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 3, 6, 8 Закону України "Про громадянство України", п.10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року №320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 року за №1089/21401, п.п.108, 109 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302, п.п.55, 56, 57, 58, 60 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилущення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року №152 в редакції від 12 грудня 2014 року, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року №2235-III.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (1636-12) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у п.1 ч.1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п.2, - з 13 листопада 1991 року, а у п.3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про громадянство України" громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (1543-12), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року №320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 року за №1089/21401, затверджено порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі Порядок №320), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин (наразі втратив чинність).

Пунктом 10.4 Порядку №320 передбачено, що погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

Якщо паспорт, який підлягає знищенню, видавався іншим територіальним підрозділом, до цього територіального підрозділу надсилається повідомлення за формою, наведеною у додатку 21 цього Порядку.

У випадках знищення паспортів, зіпсованих при заповненні, у Книзі обліку проставляється відмітка про псування паспорта із зазначенням номера і дати затвердження акта про знищення паспорта, а в графі 1 наклеюється вирізка з бланка паспорта громадянина України, де зазначено серію і номер паспорта.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 (далі Порядок №302).

За приписами п.108 Порядку №302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі:

- коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);

- виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта;

- непридатності паспорта для подальшого використання;

- припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України;

- коли він заявлений як втрачений або викрадений та прийнято рішення про оформлення нового паспорта;

- смерті особи, якій було видано такий паспорт;

- закінчення строку його дії або прийняття рішення про обмін такого паспорта до закінчення строку його дії;

- оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства;

- неотримання його заявником протягом року.

У разі коли рішення про оформлення паспорта прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу або територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку (п.109 Порядку №302).

Положенням про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 березня 2007 року №719-V, визначено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон - це документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном. Паспорт є власністю України.

Паспорт оформляється громадянам України, що досягали 18-річного віку і постійно проживають в Україні, - за їх особистим зверненням або зверненням законних представників таких громадян щодо одержання паспорта до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, за місцем проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року №152 в редакції від 12 грудня 2014 року, яка діяла на момент видання ДМС України наказу від 23 грудня 2016 року №348 "Про визнання недійсними бланків паспортів", затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилущення (далі Порядок №152).

Пунктом 55 Порядку №152 встановлено, що паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується в разі:

1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища, імені та по батькові;

2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті для виїзду за кордон, записам в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження);

3) непридатності паспорта для виїзду за кордон для подальшого використання;

4) припинення громадянства особи;

5) коли паспорт для виїзду за кордон знайдено, а замість нього видано новий паспорт для виїзду за кордон;

6) смерті особи, якій було видано такий паспорт;

7) зіпсуття паспорта для виїзду за кордон під час заповнення;

8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до п.56 Порядку №152 у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу чи підрозділу ДМС проводить службове розслідування. За результатами розслідування складається висновок у двох примірниках, який надсилається до ДМС для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу апарату ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, другий - у територіальному органі або підрозділі ДМС.

Паспорти для виїзду за кордон списує та знищує територіальний орган або підрозділ ДМС, а за кордоном - закордонна дипломатична установа України, які прийняли рішення про списання та знищення таких паспортів (п. 57 Порядку №152).

Списання та знищення недійсних паспортів для виїзду за кордон здійснюється комісією у складі не менше трьох посадових осіб територіального органу або підрозділу ДМС, а за кордоном - закордонної дипломатичної установи України. Комісія складає акт про списання та знищення недійсних паспортів для виїзду за кордон у трьох примірниках (п.58 Порядку №152)

Паспорти для виїзду за кордон, вилучені територіальним органом або підрозділом ДМС, а за кордоном - закордонною дипломатичною установою України, знищуються щомісяця згідно з актом про знищення паспортів для виїзду за кордон. Територіальний орган або підрозділ ДМС, а за кордоном - закордонна дипломатична установа України з використанням відомчої інформаційної системи вносить до бази даних Реєстру інформацію про факт знищення паспорта для виїзду за кордон та інформує про це територіальний орган або підрозділ ДМС, що видав паспорт для виїзду за кордон, а за кордоном - закордонну дипломатичну установу України (п.60 Порядку №152).

Судова колегія зазначає, що з наявної в матеріалах справи копії оскаржуваного ДМС України наказу від 23 грудня 2016 року №348 "Про визнання недійсними бланків паспортів", судом встановлено, що у ньому відсутнє посилання на норму Закону України "Про громадянство України" або будь-якого іншого нормативно-правового акту, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржуваний наказ.

Посилання у вступній частині наказу на ст. 7 Закону України "Про основи національної безпеки України" та Постанову Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2014 року №1085-року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" не може бути підставою для визнання недійсним бланку паспорту, оскільки не регулює спірних відносин.

Вищезазначене унеможливлює встановити правову підставу винесення зазначеного наказу.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту набуття громадянства України за територіальним походженням у порядку, визначеному законодавством, не є доказом правомірності дій відповідача у спірних відносинах та не спростовують факту недотримання відповідачем встановленого порядку визнання недійсним бланків паспортів.

Водночас, відповідачем не надано доказів та судами не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення бланку паспорту громадянина України та бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України.

Тимчасова окупація АР Крим, на яку посилається відповідач в оскаржуваному наказі, сама по собі не може вважатися належною підставою для прийняття рішення про визнання недійсними бланків паспортів позивача. Крім того, ця подія мала місце у 2014 році, в той час як рішення про визнання недійсним бланку паспортів прийнято відповідачем лише у 2016 році.

Судова колегія не приймає довід апелянта про те, що надана позивачем довідка про реєстрацію особи громадянином України не може бути належним, допустимим та безспірним доказом підтвердженням правомірності набуття позивачем громадянства і як наслідок документування у визначеному законодавством порядку, оскільки він не спростовує висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем у спірних відносинах не дотримано процедуру визнання недійсними бланків паспортів.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що ДМС України не проводилась службова перевірка за фактом оформлення бланку паспорту громадянина України та бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства, висновок за результатами перевірки не складався.

Наявний в матеріалах справи висновок ГУ ДМС в Одеській області за результатами службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина для виїзду за кордон ОСОБА_1 від 13 березня 2017 року свідчить про те, що остання була проведена вже після прийняття спірного наказу.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №818/590/17 та від 13 березня 2019 року у справі №818/196/18.

Інші доводи апеляційної скарги повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.