Справа № 339/116/19
Суддя: Головенко О. С.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №339/116/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, поліцейського Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Матіїв Петра Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №996202 від 18 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18 березня 2019 року поліцейський Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Матіїв П.Д. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У вказаній постанові вказано, що 18 березня 2019 року о 09 год. 07 хв. на автодорозі Мукачево-Львів 336 км він керував автомобілем STRALIS д.н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом та не користувався ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову незаконнною, зазначив, що 18 березня 2019 року він керував автомобілем STRALIS д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Мукачево-Львів та був зупинений працівником поліції, який запропонував показати посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. На запитанння, яка причина зупинки, поліцейський відповів, що в нього не включені ближні фари, що є порушенням. Він заперечував, оскільки завжди їздить із включеними фарами, а також це великогабаритний автомобіль і їхати без включених фар заборонено. Надав документи працівнику поліції, який стверджував, що не бачив на його автомобілі ближнього світла фар, але віддав документи і повідомив, що він може їхати. В його присутності відповідач жодного документу не складав, про що свідчить відсутність підпису на оскаржуваній постанові.

08 квітня 2019 року на його адресу надійшов лист, адресований невідомій особі ОСОБА_2 та копія оскаржуваної постанови щодо нього.

Він не знав, що відповідач складе постанову, а тому не зміг використати своє право передбачене ст. 268 КУпАП. А саме, не мав змоги ознайомитися з матеріалами справи, дати пояснення, скористатися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову у встановлений строк. Про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення його не було повідомлено.

В постанові не вказано та не долучено жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Перед винесенням постанови поліцейський повинен спочатку розглянути справу з дотриманням вимог КУпАП. Постанова не може бути винесена без розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку вона вважається незаконною. В даному випадку вказані норми КУпАП не дотримані.

Поліцейським при винесенні постанови про накладення на нього адміністативного стягнення не вжито всіх необхідних та достатніх заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і як наслідок до винесення незаконної постанови.

06 травня 2019 року за клопотанням позивача ухвалою суду замінено відповідачів: Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, поліцейського Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Матіїв П.Д. на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

17 травня 2019 року представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надав відзив на позов, в якому важає позов необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Так, у відзиві зазначив, що з матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що 18 березня 2019 року в ході патрулювання та виконання службових обов`язків поліцейський Матіїв П.Д. виявив автомобіль STRALIS д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на автодорозі Мукачево-Львів 336 км, поза населеним пунктом без включеного світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР Україн, якими визначено, що 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Поліцейський представився позивачу відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, він роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відповідно до вимог ст. 283, 284 КУпАП винесено постанову про накладення штрафу.

Поліцейський, розглядаючи вказану справу, з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством. Постанова була оголошена позивачу, є правомірною та не підлягає скасуванню. Позивач при розгляді справи та винесенні постанови не заперечував порушення ним ПДР України (а.с. 27-29).

Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити (а.с.32).

Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.194 КАС України, за якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.26).

Як зазначено в ч.3 ст. 268 КАСУ, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 18 березня 2019 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, яку позивач оскаржив.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 18 березня 2019 року о 09 год. 07 хв. на автодорозі Мукачево-Львів 336 км керував автомобілем STRALIS д.н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом та не користувався ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.5).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 9.8 ПДР України передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: a) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8 назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв. Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: a) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8 назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, заперечуючи факту вчинення ним правопорушення, посилається на відсутність належних доказів на підтвердження його винуватості.

Так, оскаржуючи вказану постанову, вказував на те, що правопорушення не вчиняв та їхав з увімкненим світлом фар, не порушуючи ПДР України і був зупинений працівником поліції.

Нормою частини 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем п.9.8 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач стверджував, що не погоджувався з доводами працівника поліції про те, що що він керував автомобілем без увімкненого світла.

Про винесену постанову довідався з листа, що надійшов на його адресу з копією постанови і супровідним листом на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 4-5, 12), стверджуючи, що в його діях відсутня подія та склад правопорушення.

Тому суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача.

Так, за змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Однак доказів того, що позивач керуючи автомобілем, 18 березня 2019 року о 09 год. 07 хв. на автодорозі Мукачево-Львів 336 км поза населеним пунктом не користувався ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП., зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів в автоматичному режимі, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з"ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача та будь - яких інших доказів на підтвердження протиправності та умислу на вчинення ОСОБА_1 дій, які кваліфікуються як адміністративне правопорушення згідно ч.2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного , керуючись ст.2, 5, 9, 241-246, 286 КАС України суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №996202 від 18 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Болехівський міський суд.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

Позивач: Позивач: ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області - місцезнаходження вул. Сахарова, 15 м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області.

Суддя О.С. Головенко