Справа № 490/447/19
Суддя: Полішко В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/447/19
Провадження № 2-а/477/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем - Хлибовою Г.Є.,

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Тарасюк І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції Тимощук Кіри Вікторівни про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якому просить скасувати постанову від 06 січня 2019 року, серії ЕАВ, №840542, яка була складена щодо нього лейтенантом поліції 4 батальйону 2 роти Тимощук Кірою Вікторівною та закрити справи за відсутністю адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказав, що 06 січня 2019 року близько 01-10 голини він керував автомобілем VOLRSWAGEN, державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. 6-та Слобідська від пр. Центрального до вул. Чкалова, де був зупинений інспекторами патрульної поліції. Так, інспектором патрульної поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Тимощук Кірою Вікторівною щодо нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за частиною 1 статті 122 КУпАП, мотивуючи тим, що він не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України «Проїзд без зупинки заборонено» (далі ПДР). Постановою ЕАВ №840542 на нього накладено адміністративне стягнення у сумі 255,00 грн.

Позивач зазначає, що вказаного порушення він не вчиняв, рухався відповідно до вимог ПДР. Під час складання протоколу інспектором не були взяті до уваги його пояснення по суті адміністративного правопорушення, та відмовлено свідкам у прийняті їх пояснень. Вважає, що постанова винесена неправомірно, оскільки не були з`ясовані всі обставини, а тому звернувся до суду та просить скасувати цю постанову.

08 лютого 2019 року ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва було передано адміністративну справу за підсудністю до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

27 березня 2019 року адміністративна справа прийнята до провадження та Жовтневим районним судом Миколаївської області відкрите провадження у справі.

У встановлений судом строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість. Вказувала, що під час патрулювання автодороги 06 січня 2019 року інспекторами Управління патрульної поліції в Миколаївській області, було виявлено порушення Правил, а саме водій легкового автомобіля VOLRSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул.. Чкалова та вул. 6-та Слобідська в м. Миколаєві, не здійснив повної зупинки перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Після чого водія було зупинено та в подальшому на місці зупинки проводився розгляд справ про адміністративне правопорушення.

Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, роз`яснив права особі, що притягується до відповідальності, причину та підставу перевірки документів та поросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ЗУ «Про Національну поліцію» та п.2.4 а) ПДР України. Водій тривалий час сперечався, не надавав документи для перевірки, говорив на підвищених тонах, поводився зухвало, проте виконав законну вимогу інспектора. Факт правопорушення Правил дорожнього руху заперечував. На місці йому неодноразово була надана можливість ознайомитися з відеозаписом факту правопорушення. У автомобілі ОСОБА_1 був наявний відеореєстратор і йому було запропоновано для повного та об`єктивного розгляду справи надати запис, проте він відмовився від надання відеозапису. Встановивши факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, було прийнято рішення винести постанову.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити. Пояснив, що в той день рухався на перехресті вул.. Чкалова та вул. 6-та Слобідська, знак 2.2. ПДР України бачив та виконав його вимоги, а саме зупинив транспортний засіб, як це передбачено вимогами цього знаку. Водночас він був зупинений працівниками поліції. Вони повідомили його про те, що він ніби то порушив вимоги п. 2.2 ПДР України та показали відео. В той же час, на цьому відеозаписі не видно державний номер автомобіля, оскільки відео неякісне, вказував, що відеозапис був знятий на приватну відеокамеру інспектора, відеокамера, якою був проведений відеозапис, не має відповідного сертифікату, а тому він не може бути прийнятий судом в якості доказу. Заперечував, що за кермом автомобіля був саме він. Вважає, що на відео відсутня фіксація правопорушення. Наполягав на тому, що рухався відповідно до вимог ПДР України. Також інспектором при винесені постанови не були з`ясовані всі обставини справи, не були взяті до уваги його пояснення та свідків котрі були разом із ним в машині. Крім цього, з незрозумілих причин постанова була винесена інспектором Поліщук К.В., в той час як з ним спілкувався зовсім інший інспектор. Також вказував, що мав був складений протокол, оскільки він не погоджувався із вчиненням ним правопорушення. Просив скасувати постанову винесену неправомірно та закрити провадження у справі щодо нього.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, через їх необґрунтованість та безпідставність. Надані пояснення у відзиві підтримала. Зазначила, що ОСОБА_1 з самого початку був налаштований проти працівників поліції, постійно їх перебивав, вів себе зверхньо та зухвало. Працівниками поліції були роз`яснені правопорушнику права. Вони діяли відповідно до Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція). Щодо винесення постанови саме інспектором Тимощук К.В. пояснила, що відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію» виносити постанову має право будь-який з інспекторів з екіпажу, оскільки вони всі рівні у своїх правах. Зазначила, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому відеозапис зроблений інспектором на якому зафіксовано правопорушення є належним та допустимим доказом. На відео пристрій, яким проведений відеозапис, чинне законодавство не передбачає обов`язковий сертифікат. Зазначила, що інспектори діяли відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкції, а винесена постанова відповідає вимогам ст. 258 КУпАП та не підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, з якого вбачається, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 06 січня 2019 року інспектором патрульної поліції Тимощук К.В. було винесено постанову ЕАВ №840542.

Як вбачається з постанови ЕАВ №840542 від 06 січня 2019 року позивачу у провину ставиться недотримання вимог п.8.4 ПДР, а сам: у м.Миколаєві проїхав перехрестя вул.. Чкалова та вул. 6-та Слобідська не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.2. ПДР України.

Відповідно до Правил дорожнього руху України пунктом 33.2 встановлено, що у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

В судовому засіданні було досліджено відео з камери та з нагрудної камери, на яких видно, як автомобіль, виїжджаючи з перехрестя вул.. 6-та Слобідська на головну дорогу - вул. Калова, не виконав вимоги дорожнього знаку п. 2.2 ПДР України, який передбачає, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (лінія-стоп), а якщо вона відсутня - перед знаком. Автомобіль не був зупинений до повної зупинки, а лише сповільнив рух перед тим, як виїхати з перехрестя на головну дорогу, пропускаючи автомобіль, який їхав по головній дорозі.

Суд критично сприймає доводи позивача з приводу того, що на відео зафіксований не його автомобіль. Зазначене спростовується відеозаписом, на 3 секунді якого зафіксований державний номерний знак транспортного засобу, а саме видно дві останні цифри номерного знаку автомобіля та комбінація літер, які співпадають з номерним знаком ОСОБА_1 Також співпадає марка автомобіля.

Крім цього, сам позивач неодноразово як під час судового засідання, так і під час спілкування з поліцейськими підтвердив, що це саме його автомобіль зображений на відео і що саме він був за кермом автомобіля.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Посилання позивача на неправомірність винесеної постанови за відсутності складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд сприймає критично, оскільки відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно зі змістом пункту 1 частини 1 статті 35 цього Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Отже, до компетенції поліцейського вищезазначеними Законом та Інструкцією віднесено право виносити постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху без попереднього складання протоколу.

На реалізацію покладених на поліцейського повноважень, Тимощук К.В. було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підставі чого суд приходить до висновку щодо правомірності використання в якості доказу відеозапису з приватної камери, що належить поліцейському.

Встановлення протиправності такої постанови покладено на відповідні суди у порядку Кодексу адміністративного судочинства, що надає право особі, яка не згодна з прийнятим поліцейським рішенням, звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом.

Таким чином, складаючи відповідну постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, інспектор діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а тому його дії по складанню постанови правомірні.

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 ПДР, а саме невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України «Проїзд без зупинки заборонено», інспектором поліції під час складання протоколу було дотримано вимоги закону та нормативних документів, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАВ №840542 від 06.01.2019 року не підлягає скасуванню.

Суд критично сприймає твердження позивача щодо: нероз`яснення йому прав, оскільки це спростовується відеозаписами, у тому числі і наданим ним; незабезпечення йому захисника якого він вимагав, оскільки йому був роз`яснений порядок залучення захисника; відмови допитати у якості свідків пасажирів його автомобіля, оскільки вказаного клопотання він не заявляв. Крім цього, як вбачається з відеозапису інспектор пояснив, що вважає, що має достатньо доказів, що підтверджують вчинення правопорушення, необхідних для винесення постанови і те, що у разі незгоди, ОСОБА_1 має право оскаржити вказану постанову та роз`яснено порядок оскарження.

Також суд критично сприймає твердження позивача щодо грубої поведінки інспекторів під час винесення постанови, оскільки під час перегляду відео викликала подив саме поведінка позивача, який як вбачається з його пояснень є підполковником МВС України у відставці, в минулому працював заступником начальника МВС України в Дніпропетровській області, і який має бути прикладом та взірцем дотримання етики спілкування і та норм чинного законодавства.

Керуючись статтями 241-243, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволення позову ОСОБА_1 про скасування постанови, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ;

відповідач - інспектор Тимощук Кіра Вікторівна, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: вул. Новозаводська, 1-Б, м. Миколаїв, 54056.

Суддя В.В. Полішко