Справа № 749/167/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 749/167/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кузьменка В.В.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року (повний текст судового рішення складено 16.04.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 22.01.2019, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 58116278.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 22 січня 2019 року у ВП № 58116278 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Приватним виконавцем Палігіним Олександров Петровичем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача. Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував, що жоден нормативний акт не зобов`язує державного виконавця пересвідчуватися в отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про виконавче провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі, при цьому боржником допущено бездіяльність щодо виконання рішення. Крім того, апелянт наголошує на пропуск боржником строку на оскарження постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.01.2019.

16.05.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2019 приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Палігіну О. П. (далі - виконавець) від TOB "Росвен Інвест Україна" (далі стягувач) надійшла заява про примусове виконання рішення, до якої додано оригінал виконавчого напису №12729, вчиненого 20.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (далі - боржник) в розмірі 28490,11 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П., розглянувши заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 12729, виданого 20.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відкрив виконавче провадження за вказаним виконавчим написом та звернув стягнення: з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 500290726 від 14.07.2012 року, укладеним позивачем з ПАТ "Альфа-банк", право вимоги за яким перейшло до TOB "Росвен Інвест Україна" на підставі Договору Факторингу № 2013-1, укладеного 23 грудня 2013 року між ПАТ "Альфа-банк" та TOB "Росвен Інвест Україна" на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна".

22.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 58116278.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги та зазначив, що такий вид стягнення, як стягнення на заробітну плату, звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, та має бути застосований як крайній захід у разі неможливості отримати борг у інший спосіб. При цьому, приватний виконавець, відкривши провадження по виконавчому напису, не даючи можливості позивачу, як боржнику у виконавчому провадженні, самостійно запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, надати відомості про майновий стан боржника звернув стягнення на заробітну плату, яка є єдиним та основним джерелом доходу.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Примусове виконання рішень здійснюють у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404) випадках приватні виконавці, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ч.2 ст.24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З матеріалів справи вбачається, що до приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича 17.01.2019 року за вх.№ 143 надійшла заява стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про примусове виконання рішення. В заяві стягувач просив розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме : виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною за № 12729 від 20.12.2018 про стягнення із боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 28 490,11 грн.

Крім того, в прохальній частині заяви вказано, що у випадку встановлення доходу боржника - звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування).

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.01.2019 року звернено стягнення на доходи позивача, які вона отримує у Сновській міській раді Сновського району Чернігівської області.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону

Частиною 1 ст.3 Закону №1404-VIII визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, в тому числі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ч.5 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 48 Закону № 1404-VIII визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 статті 48 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Зазначене свідчить, що законодавцем зобов`язано виконавця вжити заходи щодо звернення стягнення в першу чергу на кошти та інше майно боржника.

Відповідно до ч.8 ст. 48 Закону № 1404 виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до статті 68 Закону №1404 стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, такий вид стягнення, як стягнення на заробітну плату, звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, та має бути застосований як крайній захід у разі неможливості отримати борг у інший спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_1 та на який надано відповідь Пенсійного фонду України із зазначенням місця роботи позивача.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів, які б підтвердили вжиті заходи для встановлення коштів на рахунках позивача в національній та іноземній валютах, іншого майна для погашення заявленого боргу.

Апелянт стверджує, що відповідно ч.2 ст.68 Закону № 1404 за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. А тому, оскільки стягувачем подано письмову заяву, а тому виконавцем правомірно винесено постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.

Разом з тим, ч.5 ст. 48 Закону № 1404 передбачено право боржника самостійно запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, а тому накладення стягнення на заробітну плату боржника без вчинення дій з встановлення коштів на рахунках позивача в національній та іноземній валютах, іншого майна для погашення заявленого боргу, порушує порядок виявлення майна та подальшого стягнення боргу, а також позбавляє особу права самостійно запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності оскаржуваного рішення та відповідності його критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наразі, судом встановлено невідповідність оскаржуваної постанови приватного виконавця вимогам, що встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та критеріям, що визначені у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, постанова від 22.01.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 58116278 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта відповідача про звернення позивача із даним позовом з пропуском строку, то колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

В обґрунтування порушення строків звернення до суду апелянт вказує, що судом не взято до уваги докази належного направлення боржнику постанови від 22.01.2019.

У свою чергу, відповідач жодних доказів отримання позивачем постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 58116278 ні суду першої ні апеляційної інстанцій не надано. Долучена до матеріалів справи копія журналу реєстрації вихідної кореспонденції не є таким доказом.

Отже, позивач як боржник, не вважається повідомленою про звернення стягнення на заробітну плату.

А тому, можливість оскаржити постанову про звернення стягнення на заробітну плату у інший строк у позивача була відсутня з незалежних від неї причин.

При цьому, позивач вказує, що про оскаржувану постанову дізналася 11.02.2019 від працівників бухгалтерії за місцем роботи.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, колегія суддів вважає, що саме 11.02.2019 є тим днем з яким має бути пов`язано певну подію - день коли позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів. З даним позовом позивач звернулася 20 лютого 2019 року, тобто в межах 10-денного строку звернення до суду, визначеному КАС України.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправною та скасування постанови.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року -залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 22.05.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

В.В.Кузьменко