Справа № 200/2218/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р. Справа№200/2218/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Галатіної О.О.,

при секретарі Скрипник К.О.

за участю

представники позивача ОСОБА_1 О.І.,

представників відповідача Сердіченка С.А., Пристроми Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування наказу № 33/к від 29 січня 2019 року, поновлення на посаді, суд,

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування наказу № 33/к від 29.01.2019, поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Державної судової адміністрації України від 29.01.2019 року № 33/к (далі - Наказ № 33/к) на підставі пункту 4 частини першої статті 66 та частини п`ятої статті 66 Закону України Про державну службу за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини другої статті 65 зазначеного Закону позивача звільнено з посади начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (далі - ТУ ДСА України в Київській області) 29.01.2019 року. В разі відсутності позивача на службі дисциплінарне стягнення застосувати в перший робочий день його повернення до виконання посадових обов`язків.

Як зазначено в Наказі № 33/к та висновку Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДСА від 09.01.2018 року № 39, вони прийняті зважаючи на порушення Позивачем Порядку встановлення стимулюючих виплат, преміювання та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань керівникам апаратів Верховного Суду, вищих спеціалізованих, апеляційних і місцевих судів та їх заступникам, начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступникам, затвердженого наказом Голови ДСА України від 06.07.2017 року № 790 (далі - Порядок № 790).

Сутність порушення позивачем вимог Порядку № 790 полягає в непогодженні з ДСА України розміру премій, які були призначені ОСОБА_2 ним самим.

Позивач наголошує, що призначення премії належить до його компетенції як керівника та здійснюється згідно з наданими законом владними повноваженнями, а отримання премії є його конституційним правом. Правова норма, згідно змісту якої у позивача наявний обов`язок погоджувати розмір премії з керівником вищого рівня, була відсутня як станом на прийняття наказів про преміювання, так і на момент звернення до суду за захистом своїх прав. Повноваження Голови ДСА України не передбачають видання нормативно-правових актів, які встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм реалізації прав державних службовців.

На підтвердження своєї правової позиції позивач посилається на лист Національного агентства з питань державної служби від 21.08.2017 (який видано вже після прийняття ДСА України Порядку № 790 та з його урахуванням), в якому зазначено, що чинним законодавством про державну службу не передбачено погодження премій державних службовців, посади яких належать до посад державної служби категорії Б та В, із органом вищого рівня. Крім того, в листі Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.12.2018 року № 31-04/61720/18 чітко зазначено, що Позивач як начальник територіального управління має право на призначення премій самому собі.

У тому числі позивач посилається на постанови Голосіївського районного суду м. Києва у справах №№ 752/6426/18, №752/6415/18, № 9752/6423/18, якими закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В рамках цих справ досліджувалося питання чи є порушенням вимог Закону України Про запобігання корупції видання Позивачем наказів про преміювання самого себе без погодження із органом вищого рівня та без його повідомлення. За наслідками судового розгляду вмотивованими судовими рішеннями судом встановлено, що такі дії Позивача відповідають законодавству України.

Таким чином, позивач вважає, що накази про преміювання керівництва управління приймались за результатами роботи, у відповідності до вимог чинного законодавства, згідно з наданими законом владними повноваженнями керівнику державної служби, в межах економії фонду заробітної плати, і на підставі того, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено погодження премій державних службовців, посади яких належать до категорій Б та В, із органом вищого рівня.

На підставі зазначеного позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної судової адміністрації України від 29.01.2019 року № 33/к; поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Ухвалою суду від 22.02.2019 року відкрито провадження у справі № 200/2218/19-а за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування № 6-23982/1817/321 від 20 листопада 2018 року та поновлення на посаді, ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 12 березня 2019 року.

08.04.2019 року представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання про відкладення розгляду справи.

09.04.2019 року відповідач через канцелярію суду надав клопотання про зупинення розгляду справи.

15.04.2019 року представник позивача надав клопотання про обзнайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року, урахуванням ухвали суду від 18.04.2019 року про виправлення описки, відкладено підготовче судове засідання в адміністративній справі № 200/2218/19-а на 23 квітня 2019 року.

Також ухвалою суду від 15.04.2019 року в задоволенні клопотання Державної судової адміністрації України про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування № 6-23982/1817/321 від 20 листопада 2018 року та поновлення на посаді відмовлено.

22.04.2019 року відповідач через канцелярію суду надав клопотання про перенесення розгляду справи.

23.04.2019 року представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про доручення додаткових матеріалів до справи та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року відкладено підготовче засідання у справі № 200/2218/19-а.

26.04.2019 року представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про перенесення розгляду справи.

13.05.2019 року відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до вимог законів України "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів" та з метою дотримання єдиного підходу до погодження надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, встановлення стимулюючих виплат і преміювання начальників територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступників, встановлення стимулюючих виплат і преміювання керівників апаратів Верховного Суду, вищих спеціалізованих, апеляційних і місцевих судів та їх заступників, наказом Голови ДСА України від 06.07.2017 № 790 затверджено Порядок встановлення стимулюючих виплат, преміювання та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань керівникам апаратів Верховного Суду, вищих спеціалізованих, апеляційних і місцевих судів та їх заступникам, начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступникам (далі - Порядок № 790).

Пунктом 3 цього Порядку зобов`язано керівників апаратів Верховного Суду, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих судів, начальників територіальних управлінь Державної судової адміністрації України у місячний строк з дня видання цього наказу привести Положення про преміювання у відповідність до цього наказу.

Проте, Положення про преміювання працівників територіального управління ДСА України в Київській області, затверджене наказом начальника Територіального управління від 13.07.2016 № 54, у відповідність до вимог Порядку 790 приведено не було.

Відповідач наголошує, що Наказ № 790 є наказом з основних питань діяльності установи, який унормовує процедуру надання стимулюючих (в т.ч. премії) та інших виплат для унеможливлення наявності конфлікту інтересів, і є наказом організаційного забезпечення діяльності установ в системі правосуддя.

Також відповідач, у підтвердження своєї позиції посилається на лист від 17.08.2017 № 41-10/29181/17 Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому зазначено, що надання премії, в т. ч. начальнику територіального управління, самостійно собі містить ознаки конфлікту інтересів, а погодження премій суб`єктом призначення виключає зазначене.

Також відповідач наголошує, що відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року по справі № 752/6433/18 встановлено, що ОСОБА_2 , підписуючи та приймаючи накази про преміювання керівництва управління, в тому числі себе, вчиняє ці дії в умовах існування реального конфлікту інтересів, оскільки, реалізуючи свої повноваження керівника державної служби щодо матеріального заохочення державних службовців він не може об`єктивно оцінити особистий внесок у загальний результат роботи очолюваного ним територіального управління та має приватний інтерес, що полягає у можливості отримання ним певних матеріальних благ, покращенні матеріального становища. З огляду на вищевказане, відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22.08.2018 по справі № 752/6433/18, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.10.2018 по справі № 752/6433/18, ОСОБА_2 у судовому порядку визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на те, що постанова апеляційного суду набрала законної сили, є остаточною й оскарженню не підлягає, судом першої та апеляційної інстанції (відповідно до судових рішень, що є чинними) підтверджені незаконність дій начальника територіального управління Бадахова Н. Я. у питанні використання своїх повноважень в особистих (приватних) цілях, що виразились в нарахуванні і виплаті собі премії, без письмового погодження із суб`єктом призначення - Головою Державної судової адміністрації України.

Крім того, порушенням положень антикорупційного законодавства з боку ОСОБА_2 є також те, що начальник територіального управління не повідомляв ДСА України про наявність у нього конфлікту інтересів.

У тому числі відповідач наголошує, що Порядок № 790 не змінював порядок нарахування премій (як зазначається в запереченні), а лише здійснив зовнішнє врегулювання та недопущення конфлікту інтересів при нарахуванні премії, в т. ч. начальнику територіального управління, собі особисто. Також, Головою ДСА України при видачі наказу № 790 не порушено норми законодавства про державну службу. Голова ДСА України не встановлює премію начальнику територіального управління, а здійснює її погодження.

Додатково відповідач наголошує, що при встановленні начальнику територіального управління ДСА України в Київській області собі самостійно премії навіть не унормовано власним положенням про преміювання від 13.07.2016 № 54, яке затверджене в ТУ ДСА України в Київській області. В зазначеному положенні відсутнє право і порядок нарахування премії начальнику територіального управління ДСА України в Київській області собі особисто, або у будь-який інший спосіб погодження цих процедур.

На підставі зазначеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно змісту спірного Наказу, його прийнято на підставі подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Відповідача від 09.01.2019 року № 39 та висновку Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Відповідача від 09.01.2019 року, пояснень Позивача від 25.01.2019 року.

Висновок дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Відповідача, в свою

чергу, базується на результатах Аудиторського звіту ДСА Украни від 01.11.2018 року N 6-17/17 щодо проведення позапланової перевірки виконання ТУ ДСА України в Київській області рекомендацій наведених та оформлених в Звіті ДСА України за результатами проведення позапланового аудиту від 23.11.2017 року № 6-16/26.

Ухвалою суду від 14.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 14.05.2019 року в задоволені заяви про передачу справи № 200/2218/19-а за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування наказу № 33/к від 29.01.2019, поновлення на посаді відмовлено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на позов.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 з 22.09.2014 перебуває на посаді начальника ТУ ДСА України в Київській області (наказ Голови Державної судової адміністрації України З. Холоднюка від 22.09.2014 № 566/к Про призначення ОСОБА_2 ).

Відповідно до Положення про ТУ ДСА України в Київській області, затвердженого Головою ДСА України 25.09.2015 (далі Положення), ТУ ДСА України в Київській області є територіальним органом ДСА України та їй підпорядковується.

01.11.2018 року за результатами проведення позапланового аудиту відповідності окремих питань у Територіальному управління Державної судової адміністрації України в Київській області було складено аудиторський звіт № 6-17/17 (а.с. 44-69), згідно висновків якого відповідно до вимог пункту 19 розділу VIII Порядку планування та проведення внутрішніх аудитів відділом аудиту Державної судової адміністрації України, документування й реалізації їх результатів, затвердженого наказом ДСА України від 22.12.2017 № 1 124 об`єкти аудиту забезпечують і несуть відповідальність за повноту вжиття заходів щодо реалізації рекомендацій за результатами внутрішнього аудиту.

Проте, у порушення вимог пункту 19 розділу VIII Порядку № 1124, пункту 2 Рекомендацій ДСА України до переліку Заходів щодо усунення виявлених недоліків за результатами проведення позапланового аудиту відповідності окремих питань не включено питання про приведення у відповідність до вимог пункту 3 наказу Голови ДСЛ України від 06.07.2017 № 790 "Про затвердження Порядку встановлення стимулюючих виплат, преміювання та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань керівникам апаратів Верховного Суду, вищих спеціалізованих, апеляційних і місцевих судів та їх заступникам, начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України. їх заступникам" Положення про преміювання працівників територіального управління ДСА України в Київській області.

Як наслідок, у Положенні про преміювання працівників територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, затвердженого наказом Територіального управління від 13.07.2016 року № 54, зі змінами, внесеними наказом Територіального управлінням від 20.03.2018 № 30/1, на наданий час так і не визначено порядок преміювання начальника Управління та його заступника, чим порушено вимоги пункту 3 наказу Голови ДСА України від 06.07.2017 № 790 "Про затвердження Порядку встановлення стимулюючих виплат, преміювання та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань керівникам апаратів Верховного Суду, вищих спеціалізованих, апеляційних і місцевих судів та їх заступникам, начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступникам".

Оцінкою стану дотримання порядку встановлення стимулюючих виплат, преміювання та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань начальнику ТУ ДСА України в Київській області встановлено, що начальником ТУ ДСЛ України в Київській області прийнято наступні незаконні накази про преміювання самого себе: від 27.11.2017 року № 138 про преміювання керівництва територіального управління за результатами роботи у листопаді 2017 року у розмірі 650% із урахуванням посадового окладу; від 20.12.2017 року № 151 про преміювання керівництва територіального управління

за результатами роботи у грудні 2017 року у розмірі 1100% із урахуванням посадового окладу; від 23.02.2018 року № 20 про преміювання керівництва територіального управління за результатами роботи у лютому 2018 року у розмірі 300% із урахуванням посадового окладу; від 28.03.2018 року № 34 про преміювання керівництва територіального управління за результатами роботи у березні 2018 року у розмірі 315% із урахуванням посадового окладу.

Зазначені накази прийнято у порушення вимог абзацу третього пункту 4 Порядку № 790 та з перевищенням службових повноважень начальником Управління ОСОБА_2 , а саме: без письмового погодження з Головою Державної судової адміністрації України відповідно до обґрунтованих подань територіального управління, внаслідок чого ОСОБА_2 незаконно нараховано та виплачено премії за результатами роботи у листопаді-грудні 2017 року та лютому-березні 2018 року на загальну суму 235 180,00 грн. що призвело до необґрунтованих втрат бюджетних коштів. їх незаконного використання, чим нанесено збитків державному бюджету на вказану суму.

На підставі зазначеного аудиторського звіту було складено висновок дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ.

Згідно висновку Наказу №33/К від 29.01.2019 року, на підставі пункту 4 частини першої статті 66 та частини п`ятої статті 66 Закону України Про державну службу за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини другої статті 65 зазначеного Закону, звільнено ОСОБА_2 з посади начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області 29 січня 2019 року. У разі відсутності ОСОБА_2 на службі 29 січня 2019 року, наказано застосувати до нього дисциплінарне стягнення в перший робочий день його повернення до виконання службових обов`язків.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно преамбули Закону України "Про державну службу", цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях. Поряд з цим спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України Про судоустрій і статус суддів, "Про запобігання корупції" тощо.

Щодо процедури накладання дисциплінарного стягнення.

Відповідно ст. 64 Закону України "Про державну службу", за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 65 Закону України "Про державну службу" встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Як зазначено в резолютивній частині Наказу про звільнення рішення про звільнення

прийнято за вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини другої статті 65 Закону України Про державну службу, а саме: використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарний проступок, який інкремінується позивачу, полягає у недотриманні останнім вимог Порядку № 790, що стало відомо після прийняття наказів від 27.11.2017 року № 138; від 20.12.2017 року № 151; від 23.02.2018 року № 20; від 28.03.2018 року № 34.

Зазначені накази прямо відображені у змісті Аудиторського звіту в якості виявлених порушень (а.с. 61).

Відповідно ч. 3 ст. 65 Закону України "Про державну службу", державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Аналізуючи викладене суд наголошує, що спірний наказ про звільненя прийнятий за межами терміну, встановленого ч. 3 ст. 65 Закону України "Про державну службу" з моменту прийняття наказів про преміювання від 27.11.2017 року № 138 та від 20.12.2017 року № 151, а тому, враховуючи імперативні положення даної статті, ОСОБА_2 не може нести дисциплінарну відповідальність за прийняття наказів № 138 та № 151.

Щодо суті спірного наказу.

Частиною другою статті 50 Закону України Про державну службу визначено, що заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення).

Частиною третьою статті 50 Закону України Про державну службу визначено такі види премій: за результатами щорічного оцінювання службової діяльності та місячна або квартальна відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи державного органу.

Відповідно до частини п`ятої статті 52 Закону України Про державну службу премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Тобто премія, яка входить до гарантованої Конституцією України заробітної плати державного службовця, є предметом законних сподівань позивача.

Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Наказом Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 № 646 затверджено Типове положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів) (далі - Типове положення).

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Типового положення про преміювання розмір премії державного службовця встановлюється керівником державної служби в державному органі шляхом видання відповідною наказу (розпорядження).

Частиною сьомою статті 52 Закону України Про державну службу передбачено, що премія за результатами оцінювання службової діяльності - місячна або квартальна премія державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "А", встановлюються суб`єктом призначення відповідно до цієї статті.

Тобто Законом України Про державну службу прямо не передбачено механізм виплати премії державним службовцям категорії "Б".

На зазначену обставину у тому числі посилається і відповідач, обгрунтовуючи необхідність впровадження Порядку № 790 з метою усунення "прогалин у праві".

Критерії, умови і порядок визначення розмірів, нарахування та виплати премій державним службовцям, які займають посади державної служби категорії Б і В, визначаються у Положенні про преміювання у відповідному державному органі.

У ТУ ДСА України в Київській області наказом начальника ТУ ДСА України в Київській області від 13.07.2016 № 54 затверджено Положення про преміювання працівників ТУ ДСА України в Київській області.

Згідно з цим Положенням розмір премії працівників ТУ ДСА України в Київській області встановлюються начальником ТУ ДСА України в Київській області шляхом видання відповідного наказу.

Відповідно до пункту 2.1 цього Положення розмір премії працівників ТУ ДСА України в Київській області залежить від особистого внеску в загальний результат роботи з урахуванням таких критеріїв: якість виконання завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, у якому працює працівників, його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва територіального управління та безпосереднього керівника; ініціативність у роботі; терміновість виконання завдань; виконання додаткового обсягу завдань (участь у провадженні національних реформ, роботі комісій, робочих груп тощо).

У частині першій статті 17 Закону України Про державну службу зазначено, що у державних органах, посади керівників яких належать до посад державної служби, повноваження керівника державної служби здійснює керівник відповідного органу.

Частиною другою статті 17 Закону України Про державну службу визначено повноваження керівника державної служби, серед іншого, до яких належить прийняття у межах наданих повноважень рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В.

В розрізі позиції ДСА України про наявність "прогалин у праві" слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Наказом ДСА України № 790 від 06.07.2017 року затверджено Порядок встановлення стимулюючих виплат, преміювання та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань керівникам апаратів Верховного Cуду, вищих спеціалізованих, апеляційних і місцевих судів та їх заступникам, начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступникам.

Згідно п. 1 Порядку № 790, цей Порядок розроблено відповідно до законів України "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15, Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2016 року № 500, Порядку преміювання державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15, Типового положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 13 червня 2016 року № 646 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 2016 року за № 903/29033.

Як передбачено п. 2 Порядку № 790, цим Порядком визначаються єдині підходи до погодження встановлення стимулюючих виплат, преміювання та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань керівникам апаратів Верховного Cуду, вищих спеціалізованих, апеляційних судів та їх заступникам, начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступникам, які призначаються на посади та звільняються з посад Головою Державної судової адміністрації України, і керівникам апаратів та їх заступникам місцевих судів, які призначаються на посади та звільняються з посад начальниками територіальних управлінь Державної судової адміністрації України.

Як встановлено п. 3 Порядку № 790, надбавки за інтенсивність праці та за виконання особливо важливої роботи керівникам апаратів Верховного Суду, вищих спеціалізованих і апеляційних судів та їх заступникам встановлюються керівниками апаратів цих судів шляхом видання наказу (розпорядження) за письмовим погодженням з Головою Державної судової адміністрації України відповідно до обґрунтованого подання голів Верховного Суду, вищого спеціалізованого, апеляційного суду з врахуванням критеріїв та наявності економії фонду оплати праці. Надбавки за інтенсивність праці та за виконання особливо важливої роботи керівникам апаратів місцевих судів та їх заступникам встановлюються керівниками апаратів цих судів шляхом видання наказу (розпорядження) за письмовим погодженням з начальниками відповідних територіальних управлінь Державної судової адміністрації України відповідно до обґрунтованого подання голів місцевих судів із врахуванням критеріїв та наявності економії фонду оплати праці. Надбавки за інтенсивність праці та за виконання особливо важливої роботи начальникам територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступникам встановлюються начальниками територіальних управлінь Державної судової адміністрації України шляхом видання відповідного наказу (розпорядження) за письмовим погодженням з Головою Державної судової адміністрації України відповідно до обґрунтованого подання територіального управління із врахуванням критеріїв та розрахунку економії фонду оплати праці.

Відповідно до п. 4 Порядку № 790, рішення про преміювання та розмір премії начальників територіальних управлінь Державної судової адміністрації України, їх заступників, приймається начальником територіального управління шляхом видання наказу (розпорядження) за письмовим погодженням з Головою Державної судової адміністрації України відповідно до подання територіального управління із зазначенням розміру преміювання та розрахунку економії фонду оплати праці тощо.

Аналізуючи положення даного порядку суд погоджується з твердженням, що даний порядок не встановлює новий та не змінює організаційно-правовий механізм реалізації прав державного службовця. Проте закріплення необхідної дії, яка полягає в погодженні розміру премії, на думку суду становить у собі ні що інше, як доповнення вже встановлених норм порядку. Також суд зауважує, що даний порядок не закріплює права керівника непогодити премію та не містить положень, встановлюючих дії сторін в разі такого непогодження, що не сприяє правовій доцільності, ефективності та необхідності такого Порядку.

Як встановлено ч. 2 ст. 17 Закону України Про державну службу, керівник державної служби разом з іншим організовує планування роботи з персоналом державного органу, в тому числі організовує проведення конкурсів на зайняття вакантних посад державної служби категорій "Б"і "В", забезпечує прозорість і об`єктивність таких конкурсів відповідно до вимог цього Закону; забезпечує планування службової кар`єри, планове заміщення посад державної служби підготовленими фахівцями згідно з вимогами до професійної компетентності та стимулює просування по службі; забезпечує своєчасне оприлюднення та передачу центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, інформації про вакантні посади державної служби з метою формування єдиного переліку вакантних посад державної служби, який оприлюднюється; призначає громадян України, які пройшли конкурсний відбір, на вакантні посади державної служби категорій "Б" і "В", звільняє з таких посад відповідно до цього Закону; присвоює ранги державним службовцям державного органу, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В"; забезпечує підвищення кваліфікації державних службовців державного органу; здійснює планування навчання персоналу державного органу з метою вдосконалення рівня володіння державними службовцями державною мовою, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону, а також іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи, у випадках, якщо володіння такою мовою є обов`язковим відповідно до цього Закону; здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни в державному органі; розглядає скарги на дії або бездіяльність державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В"; приймає у межах наданих повноважень рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В"; виконує функції роботодавця стосовно працівників державного органу, які не є державними службовцями; створює належні для роботи умови та їх матеріально-технічне забезпечення; здійснює інші повноваження відповідно до цього та інших законів України.

Згідно ч. 4, 5 ст. 153 Закону України Про судоустрій і статус суддів, голова Державної судової адміністрації України: керує діяльністю Державної судової адміністрації України, несе персональну відповідальність за виконання покладених на неї завдань; організовує роботу Державної судової адміністрації України; вносить на розгляд Вищої ради правосуддя подання щодо визначення граничної чисельності працівників Державної судової адміністрації України, у тому числі її територіальних управлінь; утворює відповідні конкурсні комісії з проведення конкурсу на зайняття вакантних посад категорії "Б" і "В" державної служби в судах, органах та установах системи правосуддя; призначає на посади та звільняє з посад працівників Державної судової адміністрації України; призначає за погодженням голів відповідних судів керівників апаратів апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, Верховного Суду, їх заступників та звільняє їх з посад; призначає за погодженням Голови Верховного Суду першого заступника керівника апарату Верховного Суду та звільняє його з посади; за поданням голови відповідного суду застосовує до керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду, їх заступників заохочення або накладає дисциплінарні стягнення; за поданням Голови Верховного Суду застосовує до першого заступника керівника апарату Верховного Суду заохочення або накладає дисциплінарні стягнення; за поданням голови відповідного суду присвоює керівникам апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду, їх заступникам ранги державного службовця згідно із законодавством про державну службу; за поданням Голови Верховного Суду присвоює першому заступнику керівника апарату Верховного Суду ранги державного службовця згідно із законодавством про державну службу; затверджує положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України та положення про структурні підрозділи Державної судової адміністрації України; встановлює посадові оклади працівників Державної судової адміністрації України, присвоює їм ранги державного службовця, застосовує заохочення та накладає дисциплінарні стягнення відповідно до закону; звітує про діяльність Державної судової адміністрації України перед Вищою радою правосуддя, інформує про діяльність Державної судової адміністрації України з`їзд суддів України та Раду суддів України щодо питань організаційно-матеріального забезпечення діяльності судів відповідної судової спеціалізації; бере участь у підготовці пропозицій до проекту Державного бюджету України щодо фінансування судової влади; затверджує структуру, штатний розпис Державної судової адміністрації України та її територіальних управлінь; здійснює інші визначені законом повноваження.

Голова Державної судової адміністрації України з питань, що належать до його повноважень, видає накази.

Аналізуючи вказане суд вважає, що повноваження Голови Державної судової адміністрації України, які перераховані вище, не містять положення щодо доповнення організаційно-правового механізму реалізації прав державних службовців.

Також, суд зауважує, що використовуючи термін зовнішнє регулювання, яке в контексті даної справи полягає у фактичному здійсненні нагляду з боку керівника ДСА України за встановленням розміру премії керівнику територіального підрозділу ДСА України, не відповідає переліку повноважень ч. 4 ст. 153 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Поряд з цим, сторонами не заперечується відсутність права Голови ДСА України скасовувати накази підпорядковуваних осіб.

Щодо недопущення конфлікту інтересів при нарахуванні премії. Суд зазначає, що встановлення наявності або відсутності конфлікту інтересів належить у тому числі органу судової влади та здійснюється на підставі положень КУпАП України, дії з приводу недопущення конфлікту інтересів, згідно з частиною 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", повинні бути вчинені виключно особою, яка вважає що такий інтерес є наявним.

Зазначене відхиляє позицію ДСА України щодо порушення положень антикорупційного законодавства ОСОБА_2 яке полягає у неповідомленні ДСА України про наявність конфлікту інтересів, адже позивач не вважає, що конфлікт інтересів має місце, а тому і не вчиняв відповідних дій з приводу повідомлення.

Як передбачено ч. 4 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції, безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Таким чином суд вважає, що нормами законодавства чітко передбачений механізм дій як державного службовця так і його керівника в разі реального або потенційного існування конфлікту інтересів. Повноваження на здійснення дій з приводу недопущення конфлікту інтересів виключно з боку керівника державного службовця даним Законом не передбачено.

Крім цього, відповідальність в разі встановленя факту наявності конфлікту інтересів у контексті будь-якого спору накладається виключно на особу, яку стосується такий інтерес.

Типові правила внутрішнього службового розпорядку затверджені Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03.03.2016 року № 50 визначають, що державні службовці зобов`язані виконувати свої посадові обов`язки чесно і неупереджено, незважаючи на особисті ідеологічні, релігійні або інші погляди, не надавати будь-яких переваг та не виявляти прихильність до окремих фізичних чи юридичних осіб, громадських і релігійних організацій. Також цими Правилами визначено, що державним службовцям забороняється використовувати свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Державний службовець повинен використовувати своє службове становище виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених законами України.

Тобто, виходячи зі змісту Наказу про звільнення, на думку Відповідача, у Позивача був

неправомірний особистий (приватний) інтерес на отримання премії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суд погоджується з позицією позивача та вважає, що саме по собі призначення премії, якщо це здійснюється в межах повноважень та фонду заробітної плати, без порушення прав інших осіб або самого державного органу, не може становити для суб`єкта призначення неправомірний особистий інтерес.

Повертаючись до Наказу Відповідача про звільнення, необхідно зазначити, що в ньому відсутнє обґрунтування неправомірного використання Позивачем законних повноважень в своїх інтересах.

Таким чином, резюмуючи вищенаведені правові висновки, суд зазначає, що як призначення собі премії так і отримання її, є повноваженням позивача та встановленою соціальною гарантією відповідно. Позиція відповідача щодо наявності "конфлікту інтересів" нівелює положення Конституції України про оплату праці, до якої входить і премія, що є неприпустимим.

Щодо посилання відповідача на постанову Голосіївського районного суду по справі № 752/6433/18, суд зазначає, що підставою для звернення до суду став наказ від 26.09.2017 року № 109 про преміювання керівництва управління, згідно із яким ОСОБА_2 преміював себе, порушивши вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції. Згідно резолютивної частини даної постанови, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України . Постановлено провадження по справі - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 року по справі № 752/6433/18 апеляційні скарги ОСОБА_2 та захисника Алексєєва Олексія Ігоровича в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Поряд з цим позивач посилається на наступне.

Згідно Постанови Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/6426/18, яка набула законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Згідно змісту постанови, приводом для звернення до суду стало те, що начальник ТУ ДСА України в Київській області Бадахов Н.Я. видав наказ від 25.04.2017 № 48 Про преміювання керівництва управління за квітень 2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 у квітні 2017 року премійовано у розмірі 100 % з урахуванням посадового окладу.

Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 28.11.2018 року по справі 752/6423/18, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 172-7 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Підставою для звернення до суду стало видання ОСОБА_2 наказу №73 щодо преміювання керівництва Територіального управління ДСА України у Київській області, що постановлено йому у вину, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/86 від 21.03.2018 року він не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника голову Державної судової адміністрації України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що виник у нього під час прийняття даного рішення у формі наказу №73.

Як встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2018 року по справі № 752/6415/18, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Згідно змісту постанови, підставою для звернення до суду слугував наказ начальника ТУ ДСА України в Київській області Бадахова Н.Я. від 23.06.2017 № 73 Про преміювання керівництва управління за червень 2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 у червні 2017 року премійовано у розмірі 170 % з урахуванням посадового окладу.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.11.2018 року по справі № 752/6415/18. Апеляційну скаргу прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури області Безгинського Ю ОСОБА_5 С. на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала, із усіма доданими до неї матеріалами.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає можливості застосовувати судові рішення, так як у кожній зазначеній постанові аналізований окремий наказ позивача та містяться різні правові висновки в розрізі ідентичної ситуації, з якої виник спір.

Щодо посилання сторін на позицію Національного агентства з питань державної служби та Національного агентства з питань запобігання корупції.

Як закріплено ст. 12 Закону України Про державну службу, система управління державною службою включає: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби; Комісію з питань вищого корпусу державної служби та відповідні конкурсні комісії; керівників державної служби; служби управління персоналом.

Як встановлено п. 3 ст. 13 Закону України Про державну службу, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби: забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби; розробляє проекти нормативно-правових актів з питань державної служби; видає у випадках, встановлених законом, нормативно-правові акти з питань державної служби, надає роз`яснення з питань застосування цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби тощо.

Як встановлено п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про запобігання корупції", до повноважень Національного агентства належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Згідно змісту Листа Національного агентства з питань державної служби від 21.08.2017 року, чинним законодавством про державну службу не передбачено погодження премій державних службовців, посади яких належать до посад державної служби категорії Б та В, із органом вищого рівня.

В листі Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.12.2018 року № 31-04/61720/18 чітко зазначено, що Позивач як начальник територіального управління має право на призначення премій самому собі (копія додається).

Згідно змісту Листа Національного агентства з питань державної служби від 17.08.2017 року № 41-10/29181/17, надання премії в т.ч. начальнику територіального управління самостійно собі містить ознаки конфлікту інтересів, а погодження премій суб`єктом призначення виключає зазначене.

З цього приводу суд зазначає, що вказані Листи відповідно п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про запобігання корупції" не є актами, які породжують правові обов`язки щодо безумовного виконання таких листів, а лише мають роз`яснювальний характер та можуть бути взяті до уваги сторонами при вчиненні своїх повноважені виключно за власним волевиявленням.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Втім суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій та доцільності прийняття рішення про звільнення позивача в контексті даного спору.

Таким чином, враховуючи вищенаведені висновки суду щодо суті спірних правовідносин та беручи до уваги, що притягенння позивача до дисциплінарної відповідальності в частині наказів від 27.11.2017 року № 138 та від 20.12.2017 року № 151 було здійснено за межами строку, встановленого ч. 3 ст. 65 Закону України "Про державну службу", суд вважає, що спірний наказ № 33/к від 29 січня 2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Поряд з цим, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів перебування позивача у відпустці, на лікарняному тощо, суд вважає за належне задовольнити позовні вимоги в тому числі і в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді.

Як закріплено положеннями п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування наказу № 33/к від 29 січня 2019 року, поновлення на посаді задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 33/к від 29 січня 2019 року.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) грн. 70 коп.

Рішення виготовлено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини у судовому засідання 21 травня 2019 року. Повний текст рішення суду виготовлено 24 травня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Галатіна О.О.