Справа № 638/15911/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.Справа № 638/15911/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача - ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Хайкін В.М., м. Харків, повний текст складено 25.02.19 року по справі № 638/15911/17

за позовом ОСОБА_2

до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2018 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 поштовим засобом зв`язку звернувся до суду із заявою, у якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення - постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2019р. вирішено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 по справі №638/15911/17 вважати поданим. У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 щодо розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представником позивача ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що Головним УПФУ в Харківській області нараховано до виплати ОСОБА_2 суму невідомого походження в розмірі 111 грн. на місяць. Отже управлінням не виконано судове рішення від 06.12.2017 року по справі № 638/15911/17. Зазначає, що пенсіонерам, які не виїжджали за кордон пенсію перераховувалась на підставі Закону, в той же час іншим особам, яким пенсію поновлено за судовим рішенням, управління відмовляється виконувати перерахунки та індексацію розміру пенсії. Крім того, зазначає, що управлінням не перераховано пенсію ОСОБА_2 на банківський рахунок відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що ст. 382 КАС України, є диспозитивною для суду в частині встановлення відповідних наслідків відповідальності у випадку неналежного виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, що знайшло своє відображення у звіті про виконання постанови суду. Між тим, представниками відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України надано докази на підтвердження направлення суду листа за вих. № 6168-14/20 від 13.03.2018 року, згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання постанови суду поновило виплату пенсії ОСОБА_2 з 18.04.2017року в сумі 111, 00 грн. Враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду України виконало відповідне судове рішення, здійснивши поновлення виплати пенсії та подавши відповідний звіт до суду. Тобто, на момент розгляду судом звіту Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішення суду є виконаним, про що подано відповідний звіт? та документи на підтвердження виконання (протокол за пенсійною справою - (МВС) від 27.03.2018 року, розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою за дорученням № Д). Вважає ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2019р. прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного. Вказує, що в оскаржуваному рішенні суд в мотивувальній частині дійшов протилежних висновків спочатку зазначивши, що неналежне виконання судового рішення, знайшло своє відображення у звіті та через декілька абзаців зазначив, що рішення суду є виконаним. Будь-якого правового обґрунтування чому вважає рішення суду виконаним або не виконаним суд не наводить. Зазначає, що завданням ст. 382 КАС України є не лише своєчасне надання до суду звіту, а насамперед відповідність змісту звіту, що підтверджує належне виконання рішення суду. На підставі вищенаведеного просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2019р. скасувати. Визнати звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року по справі № 638/15911/17 таким, що не відповідає діючому законодавству та рішенню суду. Встановити новий строк подання звіту або накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції відповідачем виконано. Позивачу поновлено виплату пенсії та на адресу Дзержинського районного суду було надано звіт та повторний звіт. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 протиправними; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 18.04.2017 року; позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії з 07.10.2009 року по 17.04.2017 року залишено без розгляду; у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 30 днів з дня набрання постанови законної сили звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року по справі №638/15911/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто відповідачу, а ухвалою від 28.02.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто позивачу.

Постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року по справі №638/15911/17 набрала законної сили.

Головним управлінням Пенсійного фонду України до суду першої інстанції надано лист за вих. №6168-14/20 від 13.03.2018 року, згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання постанови суду поновило виплату пенсії ОСОБА_2 з 18.04.2017 року в сумі 111, 00 грн.

Матеріали справи також містять лист за вих. №28161-14/20 від 08.10.2018 року, згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно направляє звіт про виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року та повідомляє, що ОСОБА_2 поновлено виплату пенсії з 18.04.2017 року в сумі 111, 00 грн.

На підтвердження виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року відповідачем до суду першої інстанції надано : протокол за пенсійною справою - (МВС) від 27.03.2018 року, розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням №Д.

Приймаючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 щодо розгляду звіту виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України виконало відповідне судове рішення, здійснивши поновлення виплати пенсії та подавши відповідний звіт до суду.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами четвертою, сьомою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частини другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40). Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підставою для встановлення звіту є невиконання судового рішення повністю чи в частині, тоді як підставою для відмови у встановленні звіту може бути виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що ст. 382 КАС України передбачає розгляд судом першої інстанції звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду та надання обґрунтованої оцінки поданому звіту.

Суд має переконатися, що суб`єктом владних повноважень прийняте ним рішення виконується належним чином та в повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року визначено обов`язок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 18.04.2017 року.

Згідно поданого відповідачем звіту та доданих до нього матеріалів, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провело розрахунок пенсії позивача.

Доказів нарахування та виплати позивачу поновленої пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до суду не надано.

З наданого відповідачем, до суду першої інстанції, розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням №Д не вбачається проведення розрахунку саме пенсії.

З даного розрахунку лише вбачається, що позивачу проведено розрахунок доплат.

Зазначені обставини свідчать про те, що у визначений судом строк відповідач-суб`єкт владних повноважень не підтвердив суду фактичне виконання судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що конкретний розмір суми поновленої пенсії позивача не був предметом розгляду даної справи.

Суд першої інстанції даним обставинам належної оцінки не надав, тоді як зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України виконало відповідне судове рішення, здійснивши поновлення виплати пенсії та подавши відповідний звіт до суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції з врахуванням вирішеного в ній питання, не виконав вимог ст. 382 КАС України та не надав оцінку звіту про виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Суд зазначає, що головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є реалізація основних завдань адміністративного судочинства, оскільки кожен судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення.

Отже, суду першої інстанції розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання ним постанови суду необхідно перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.

Колегія суддів зауважує, що передбачені вищевказаною нормою КАС України заходи судового контролю, в тому числі накладення штрафу, підлягають застосуванню у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання судового рішення або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Отже, нормами КАС України передбачено судовий контроль та відповідальність як за неподання звіту, так і у разі подання звіту, але неналежного виконання судового рішення, що встановлюється судом за результатами розгляду поданого звіту.

Однак, судом першої інстанції при надходженні заяви позивача від 29.11.2018 року питання щодо виконання рішення суду від 06.12.2017 року належним чином не досліджувалось, що колегія суддів вважає порушенням вимог ст. 382 КАС України.

Судом не встановлено факт поновлення виплати пенсії позивачу ОСОБА_2 .

Колегія суддів зазначає, що завданням ст. 382 КАС України є не лише своєчасне надання до суду звіту, а насамперед відповідність змісту звіту, що підтверджує належне виконання рішення суду.

Відповідач не підтверджує фактичне виконання судового рішення, в тому числі належними доказами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 2, 3 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Зазначені правила адміністративного процесуального законодавства не містять виключень чи умов, за яких рішення суду можуть бути не виконані.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги судова колегія враховує, що стаття 382 КАС України покладає право на встановлення судом строку подання звіту про виконання судового рішення на суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, тобто у даному випадку на Дзержинський районний суд м. Харкова.

Стаття 382 КАС України знаходиться у розділі ІV Кодексу адміністративного судочинства України, стосується процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тобто є спеціальною і застосовується під час вирішення питань за зверненнями стягувачів щодо не своєчасного виконання судового рішення, а саме встановлення контролю за виконанням таких рішень.

Пунктом 25 ч. 1 ст. 294 КАС України визначено, що окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до ст. 382 цього Кодексу.

Отже, оскільки законодавець покладає право суду прийняти рішення про встановлення строку для подання звіту по виконанню судового рішення, на суд, який ухвалив рішення у справі, колегія суддів вважає за необхідне застосувати аналогію закону, відповідно до ст. 320 КАС України ухвалу суду першої інстанції від 26.12.2018р. скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не в повній мірі з`ясував обставини справи та надав їм належну оцінку, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 382 КАС України.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у апеляційного суду відсутні повноваження вирішувати справу по суті.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу частково, оскільки позивач в апеляційній скарзі просить визнати звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року по справі № 638/15911/17 таким, що не відповідає діючому законодавству та рішенню суду та встановити новий строк подання звіту або накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф., проте враховуючи межі повноважень апеляційного суду при розгляді скарг на ухвалу суду першої інстанції, ухвала підлягає скасуванню на підставі статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 року по справі № 638/15911/17 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 20.05.2019 року