Справа № 127/9069/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/9069/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк І.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

22 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Житомирській області сержант поліції Котенка Олександра Миколайовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Житомирській області сержант поліції Котенка Олександра Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №993967 від 17.03.2019,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року позивач, адвокат Огородник В.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , звернувся в Вінницький міський суд Вінницької області із адміністративним позовом до поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Житомирській області сержант поліції Котенка Олександра Миколайовича про скасування постанови серії ЕАВ № 993967 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 15 квітня 2019 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що суд першої інстанції з порушенням вимог ч. 5 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме в строк, що становить менше п`ятнадцяти днів для подання відзиву виніс рішення по справі. Вважає, що відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, відеофіксація події та не заперечування фактичних обставин події самим позивачем є належними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та КАС України. Зазначає, що правомірність своїх дій позивачем не доведено, оскільки жодних доказів своєї правоти суду не надано.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019, з урахуванням вимог ст. 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.03.2019 поліцейським батальйону № 1 роти №2 УПП в Житомирській області сержантом поліції Котенком О.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 993967, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 17.03.2019 об 11 год. 16 хв. на автодорозі «Виступовичі-Житомир- Могилів-Подільський», 230 км. керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz GL 350 CDI 4 Matic» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4 в ПДР України, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, пункт 8.4 в ПДР України - один із видів дорожніх знаків є заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.25 «Обгін заборонено» забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.) Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як встановлено судом першої інстанції, посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні. На момент розгляду справи відео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції з порушенням вимог ч. 5 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме в строк, що становить менше п`ятнадцяти днів для подання відзиву виніс рішення по справі, колегія суддів вважає помилковими, оскільки положеннями ст. 286 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 286 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що з наданих відеодоказів до апеляційної скарги, не підтвержено, що водій ОСОБА_1 здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністратвине правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування постанови серії ЕАВ № 993967 від 17 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським батальйону № 1 роти №2 УПП в Житомирській області сержантом поліції Котенком О.М. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Житомирській області сержант поліції Котенка Олександра Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.