Справа № 1.380.2019.001049
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4529/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Гудима Л.Я.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року (головуючого судді Брильовського Р.М.) про відмову в забезпеченні позову ухвалену в м. Львів у справі №1.380.2019.001049 за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Футей Оксани Дмитрівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області треті особи Пустомитівська міська рада, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.03.2019 звернулася в суд з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Фуртей Оксани Дмитрівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області судом залучено третіх осіб Пустомитівську міську раду, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ОСОБА_2 в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо внесення відомостей про державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 0.0996 га із кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням 11.04 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води), зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області скасувати записи в Державному земельному кадастрі та Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0.0996 га із кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням 11.04 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води), визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Футей О.Д. №РВ-018 від 05.09.2018, про відмову ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області внести відомості до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0, 2477 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви ОСОБА_1 , поданої 22.08.2018, і доданих до неї документів.

Також, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Львівській обласній державній адміністрації та Пустомитівській районній державній адміністрації:

- затверджувати проект землеустрою, розробленого ПП «Геокапітал» щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0996 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , розташованої на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області для індивідуального дачного будівництва;

- змінювати цільове призначення земельної ділянки площею 0,0996 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , розташованої на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області;

- приймати рішення про передачу земельної ділянки площею 0,0996 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , розташованої на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області у власність ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 , орган видачі 4610, дата оформлення: 09.10.2017) та/або іншим особам;

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області вносити до Державного земельного кадастру відомості (зміни до них), щодо земельної ділянки площею 0,0996 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , розташованої на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області, в тому числі шляхом виправлення помилок та/або вчинення інших дій щодо цільового призначення такої земельної ділянки чи будь-яких інших даних.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, а саме позивачем обрано той спосіб забезпечення позову (заборона вчиняти дії, що стосуються предмету спору), який забезпечить у майбутньому виконання рішення суду у разі його задоволення. Невжиття таких заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити або й узагалі унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення, також не вжиття таких заходів може унеможливити поновлення прав позивача щодо спірної земельної ділянки. Зазначає, що розпорядженням Голови Львівської обласної державної адміністрації від 11.12.2017 №1219/0/5-17 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно до додатку» надано, крім інших ОСОБА_2 дозвіл на розроблення відповідного проекту землеустрою. На підставі вказаного розпорядження ПП «Геокапітал» на замовлення ОСОБА_2 розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,0996 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що наступним етапом для оформлення правовстановлюючих документів є звернення ОСОБА_2 до відповідного органу для затвердження документації та передання земельної ділянки у власність чи у користування. Таким чином, реєстрація права власності на дану земельну ділянку є остаточним кроком для оформлення права власності, як наслідок ОСОБА_2 може без жодних проблем зареєструвати право власності на спірну земельну ділянку у відповідних державних органах. На переконання позивача, у разі задоволення позовних вимог та скасування запису у Державному земельному кадастрі та Поземельній книзі про державну реєстрацію вказаної земельної ділянки виконання рішення суду у цій справі ускладниться або ж взагалі стане неможливим. Вказує, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Пустомитівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області щодо внесення відомостей про спірну земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами не подано, що не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного розгляду в режимі відеоконференції представник позивача Онищенко Т ОСОБА_3 . апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області проти апеляційної скарги заперечила, просила скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» направило до апеляційного суду пояснення в якому в якому викладено заперечення щодо вимог апеляційної скарги та заяву про проведення судового засідання без участі його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Фуртей Оксани Дмитрівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та 07 березня 2019 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої судом було відмовлено.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач покликається на те, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Позивач не обґрунтував свою заяву про забезпечення позову, не надав доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у даній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або наявні очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Сама лише думка позивача з приводу ускладнення в майбутньому виконання рішення суду не може бути визнана судом достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спірних правовідносинах, оскільки є суб`єктивним судженням позивача, без зазначення існуючої очевидної небезпеки заподіяння шкоди позивачу.

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із посиланням суду першої інстанції, що мотиви, якими заявник обґрунтовує заявлене клопотання та забезпечення позову шляхом заборони затверджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передавати її у власність буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі. Також суд зауважує, що на даному етапі він позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, оскільки таке може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи та оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Окрім того, як на підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення адміністративного позову позивач посилається на те, що ОСОБА_2 , якій виділена земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_1 , зможе безперешкодно оформити правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку, тому для відновлення порушених прав та інтересів позивача доведеться докласти значних зусиль, а також виникне необхідність для повторного звернення позивача до суду із вимогами про скасування відповідних рішень, що призведе до необґрунтованих затрат часу та коштів.

Проте, такі підстави не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Колегія суддів вважає покликання апелянта необґрунтованими, щодо невжиття таких заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити або й узагалі унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення, також не вжиття таких заходів може унеможливити поновлення прав позивача щодо спірної земельної ділянки, оскільки судом не встановлено, а заявником у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах «Кресс проти Франції» (Kress v. France), «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy), «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, а інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм процесуального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року про відмову в забезпеченні позову у справі №1.380.2019.001049 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Л.Я. Гудим

Повний текст постанови складено 24.05.2019