Справа № 802/1123/18-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2019 року

Київ

справа №802/1123/18-а

адміністративне провадження №К/9901/63780/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018 (судді: Совгира Д.І. (головуючий), Курко О.П., Сапальова Т.В.) у справі № 802/1123/18-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, Підприємець) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2017 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 173 304,97 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зобов`язання за імпортним контрактом було припинено шляхом відступлення права вимоги відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому відповідачем безпідставно застосовано штрафні санкції.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 (суддя Мультян М.Б.) адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 18.12.2017 № .

4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що при уступці вимоги до Цесіонарія право вимоги переходить у повному обсязі, а отже і відповідальність за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями покладається саме на Цесіонарія, у даному випадку - ТОВ "Укрлото-Київ". Таким чином висновки контролюючого органу про порушення позивачем приписів статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" є помилковими, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

5. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 було скасовано, в задоволенні позову підприємця відмовлено.

6. Суд апеляційної інстанції обґрунтував своє рішення тим, що нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України, не передбачено такої підстави для зняття експортної операції з поставки продукції з контролю та звільнення експортера від відповідальності у випадку ненадходження на його рахунки виручки від експортованої продукції, як укладення ним договору про відступлення права вимоги оплати (боргу) за зовнішньоекономічним договором іншим суб`єктам господарювання. Крім того, суд також врахував те, що позивачем під час проведення перевірки не було надано контролюючому органу договору про відступлення прав вимоги № 180316ВВ від 18.03.2016.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018 та залишити в силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2018.

8. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності Підприємця з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 та дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт № 2855/13/ від 04.12.2017.

Відповідно до висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки, позивачем допущено порушення вимог ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", п. 1 Постанови Правління Національного Банку України № 140 від 03.03.2016 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" при проведенні розрахунків по контракту № 1 від 01.02. 2016 із нерезидентом Рrzedsiebiorstwo Handlowo-Ustugowe Michal Kus (Польща) та контракту № 2 від 19.02.2016 із нерезидентом AGAS OWOSE, WARZYWA HANDEL HURTOWY (Польща), що полягало у не зарахуванні на рахунок позивача валютної виручки по контракту № 1 від 01.02.2016 із нерезидентом фірмою Р.Н.U. MICHAL KUS на суму 3 313,83 дол. США на 227 днів та на суму 3 471,00 дол. США на 222 дня (граничний строк надходження коштів 18.05.2016 та 23.05.2016 відповідно) та по контракту № 2 від 19.02.2016 із нерезидентом фірмою AGAS OWOSE, WARZYWA HANDEL HURTOWY на суму 3 607,50 дол. США на 214 днів (граничний строк надходження коштів 31.05.2016). Станом на 31.12.2016 заборгованість за вказаними контрактами погашена не була.

На підставі акту перевірки та вказаних висновків контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Також судами встановлено, що 01.02.2016 між Підприємцем (Продавець) та Р.Н.U. MICHAL KUS (Покупець) укладено Контракт № 1, п 1.1. якого визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар рослинного походження - цибуляв кількості 500 тон, а Покупець прийняти та оплатити товар на умовах визначених контрактом і відповідно до інвойса. Контракт вступає в силу с 01.02.2016 і діє до 31.12.2016 (п. 4.1 Контракту).

Вартість товару визначається відповідно до Інвойсу на кожну партію товару, який являється невід`ємною частиною Контракту. Ціна товару визначається в доларах США. Оплата здійснюється в доларах США прямим банківським платежем. Оплата товару може проводитися на таких умовах: попередня оплата; у випадках післяоплати Покупець оплачує товар з відстрочкою платежу протягом 90 календарних днів з моменту закінчення митного оформлення товару на території Продавця шляхом перерахування грошових коштів з рахунків Покупця на рахунок Продавця.

На підставі інвойсу від 18.02.2016, вантажно-митної декларації №401090002/2016/003245 від 18.02.2016 позивач відвантажив на експорт товар (цибулю ріпчасту) на суму 3313,83 дол. США, граничний строк надходження валютної виручки 18.05. 2016.

На підставі рахунку-фактури № 2 від 22.02.2016, інвойсу від 23.02.2016 року, вантажно-митної декларації № 401090002/2016/003724 від 23.02.2016 позивач відвантажив на експорт товар (цибулю ріпчасту) на суму 3471 дол. США , граничний строк надходження валютної виручки 23.05.2016.

19.02.2016 між Підприємцем (Продавець) та AGAS OWOSE, WARZYWA HANDEL HURTOWY (Покупець) укладено Контракт № 2, п. 1.1. якого визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар рослинного походження - цибуля в кількості 500 тон, а Покупець прийняти та оплатити товар на умовах визначених контрактом і відповідно до інвойса. Контракт вступає в силу з 19.02.2016 і діє до 31.12.2016 (п. 4.1 Контракту).

Ціна товару визначається в доларах США. Вартість товару визначається відповідно до Інвойсу на кожну партію товару, який являється невід`ємною частиною Контракту. Оплата здійснюється в доларах США прямим банківським платежем. Оплата товару може проводитися на таких умовах: попередня оплата; у випадках післяоплати Покупець оплачує товар з відстрочкою платежу протягом 90 календарних днів з моменту закінчення митного оформлення товару на території Продавця шляхом перерахування грошових коштів з рахунків Покупця на рахунок Продавця.

На підставі рахунку-фактури № 3 від 29.02.2016, інвойсу від 01.03.2016, вантажно-митної декларації № 401090002/2016/004408 від 02.03.2016 позивач відвантажив на експорт товар (цибулю ріпчасту) на суму 3607,50 дол. США, граничний строк надходження валютної виручки 31.05.2016.

Також судами встановлено, що 18.03.2006 між Підприємцем (Цедент) та ТОВ "Укрлото-Київ" (Цесіонарій) укладено договір № 180316ВВ про відступлення права вимоги.

Пунктом 1вказаного договору визначено, що цей договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, Цедентом Цесіонарієві права вимоги, належного Цедентові , в межах який Цесіонарій стає кредитором за наступними договорами:

- Контракт № 1 від 01 лютого 2016 року, укладений між Цедентом та Przedsiebiorstwo Handlowo - Ustugowe Michal Kus (Польща);

- Контракт № 2 від 19 лютого 2016 року укладеного між Цедентом та AGAS OWOSE, WARZYWA HANDEL HURTOWY (Польща).

За цим Договором до Цесіонарія переходить право вимагати (замість Цедента) від Боржників належного та реального виконання наступних обов`язків: оплати прийнятого від Цедента у власність товару (цибуля ріпчаста, свіжа, очищена) в порядку та на умовах Договорів зазначених у п. 1 цього Договору.

Пунктом 3 визначено, що до Цесіонарія переходить право вимоги Цедента за Договорами, визначеними у п. 1 Договору, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Моментом переходу права вимоги Цедента за Договорами, визначеними у п. 1 цього Договору, до Цесіонарія є підписання між сторонами цього Договору.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. У доводах касаційної скарги позивач наводить норми матеріального права, зазначає про неправильний висновок суду апеляційної інстанції, оскільки не було враховано, що чинне законодавство, в тому числі і спеціальне в сфері ЗЕД, не містить обмежень щодо зміни сторони за зобов`язанням у зовнішньоекономічному договорі, а відповідно суд безпідставно під час прийняття рішення не врахував договір про відступлення прав вимоги № 180316ВВ від 18.03.2016, внаслідок чого дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про правомірність нарахування відповідачем пені за порушення у сфері ЗЕД.

10. Відповідачем надано відзив на касаційну скаргу Підприємця, в якому контролюючий орган вказує на необґрунтованість доводів скарги, на правильність висновків суду апеляційної інстанції та просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14.

Пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

11.2. Підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

11.3. Підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

12. Закон України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

12.1. Стаття 1.

Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

12.2. Частина перша статті 4.

Порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

13. Постанови Правління Національного Банку України від 04.12.2015 №863 та від 03.03.2016 № 140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України":

13.1 . Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

13.2. Пункт 4.

Уповноважені банки не можуть знімати з контролю експортні операції клієнтів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог:

в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора/російських рублях (незалежно від суми операції);

в інших валютах (якщо загальна сума зобов`язань, що припиняються зарахуванням у межах одного договору щодо експорту товарів, перевищує в еквіваленті 500 000 доларів США).

13.3. Пункт 7.

На час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить вимогам цієї постанови.

14. Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

14.1. Пункт 1.10.

Експортна, імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за цими операціями зарахуванням, якщо:

вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні;

строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством.

17. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

18. У разі порушення встановлених строків до резидента застосовується відповідальність у вигляді пені в визначеному розмірі, а саме 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті за кожний день прострочення.

19. Експортна операція може бути знята з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за такою операцією зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

22. Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що експортна операція може бути знята з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за такою операцією шляхом зарахування, проте укладення договору про відступлення права вимоги згідно вимог спеціального законодавства, що регулює спірні правовідносини, не є підставою для такого припинення, а договір про відступлення права вимоги не є за своєю суттю припиненням зобов`язання шляхом зарахування.

23. Суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення обґрунтовано виходив також з того, що під час перевірки позивачем не було надано контролюючому органу договір про відступлення прав вимоги № 180316ВВ від 18.03.2016, як не надавались позивачем і заперечення на акт перевірки № 2855/13/ від 04.12.2017.

24. Щодо доводів Підприємця відносно того, що чинне законодавство, в тому числі і спеціальне в сфері ЗЕД, не містить обмежень щодо зміни сторони за зобов`язанням у зовнішньоекономічному договорі, то необхідно зазначити, що дійсно законодавством не заборонено зміни сторони за зобов`язанням у зовнішньоекономічному договорі, проте необхідно враховувати специфіку таких правовідносин, зокрема щодо розповсюдження на них валютного контролю. Інструкцією про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями чітко визначено умови за яких експортна операція може бути знята з контролю (пункт 1.10), і такі умови у спірних правовідносинах відсутні, що і було встановлено судом апеляційної інстанції.

25. Верховний Суд також зазначає, що відносини між позивачем та його контрагентом за експортною операцією врегульовані нормами приватного права. Ними не встановлені обмеження щодо зарахування зустрічних однорідних вимог при розрахунках з нерезидентами, припинення чи врегулювання зобов`язань на свій розсуд, навіть з відступленням від положень актів цивільного законодавства.

Втім, відповідно до частини другої статті 1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

У правовому регулюванні публічно-правових відносин між позивачем та контролюючим органом - відповідачем вказані цивільно-правові норми застосовуються опосередковано.

З огляду на положення частини другої статті 19 Конституції України, при перевірці додержання резидентом строків зарахування валютної виручки, суб`єкт владних повноважень має керуватися нормами, що регулюють здійснення валютного контролю.

Резидент при здійсненні господарської діяльності не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю або врахувати ризики їх недодержання.

Право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів передбачено частиною другою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований відповідним Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

26. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Постановами Правління Національного Банку України від 04.12.2015 №863 та від 03.03.2016 № 140, які діяли в період спірних правовідносин, було заборонено знімати з контролю експортні операції клієнтів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора незалежно від суми операції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі173 304,97 грн.

28. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018 слід залишити без задоволення.

29. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

30. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018 у справі №802/1123/18-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду