Справа № 420/2116/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2116/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 за паспортом

від відповідача: Остапенко Т.А. - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Шабівської сільської ради (, місцезнаходження: 67700, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Центральна, буд. 63) про визнання протиправними дій щодо відмови у реєстрації та стягнення 400 грн. відшкодування матеріальної шкоди втрачені за засвідчення справжності підпису на заяві за реєстром №337,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 10 квітня 2019 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради, в якій позивач просив визнати протиправними дії щодо відмови у реєстрації місця проживання та стягнення 400 грн. відшкодування матеріальної шкоди втрачені за засвідчення справжності підпису на заяві за реєстром №337.

Ухвалою від 17 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків, що стали підставою для залишення позову без руху, ухвалою від 23 квітня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в 29 березня 2019 року дружина позивача звернулась до Шабівської сільської ради із заявою про реєстрацію місця проживання себе та малолітніх дітей та отримала відмову в реєстрації з підстав того, що дружиною не надано оригіналів довідки про реєстрацію з попереднього місця проживання малолітніх дітей.

Позивач вважає зазначену відмову неправомірною з огляду на те, що заявником подано всі необхідні документи, передбачені п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02 березня 2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного демографічного реєстру» та законодавство чітко забороняє вимагати для реєстрації місця проживання особи будь-які інші документи.

Також, позивач зазначив, що для зняття з реєстрації місця проживання своїх дітей звернувся до приватного нотаріуса для засвідчення підпису на заяві №337, за який сплачено 400 грн. З огляду на те, що відповідач відмовив у реєстрації місце проживання його дітей та згодом він був вимушений особисто відвести у Шабівську сільську раду оригінали довідок про реєстрацію з попереднього місця проживання, він просив відшкодувати з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 400 грн.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позов (Вхід. № ЕП/3586/19) від 14.05.2019 року), відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову, з підстав того, що при зверненні 29 березня 2019 року дружини позивача до відповідача з питань реєстрації та одночасним зняттям з попереднього місця реєстрації малолітніх дітей, їй було відмовлено в зв`язку з тим, що дружиною позивача не було надано довідки про реєстрацію дітей з попереднього місця реєстрації відповідно до п. 27 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ №207 від 02.03.2016 року.

Окрім того, відповідач зазначив, що позивачем самостійно прийнято рішення про оформлення у приватного нотаріуса заяви №337, що передує дню зверненню дружини позивача до відповідача, а тому вимога про стягнення 400 грн. витрачених на засвідчення підпису на заяві №337 як відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованою, оскільки для вчинення адміністративних послуг з питань реєстрації місця проживання відповідачем даний документ не вимагався.

Позивач відмовився від свого процесуального права щодо підготовки відповіді на відзив.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 16 травня 2019 року закрито підготовче провадження та за письмовою згодою сторін призначено розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого засідання, відповідно до ч. 7 ст. 181 КАС України.

На відкритому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення відповідача, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.16).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 (а.с.15,17).

Відповідно до договору купівлі продажу від 09.03.2018 року, ОСОБА_2 купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20-23).

Відповідно до заяви, зареєстрованої в Реєстрі за №337 від 28.03.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом К.Л. Зілковською, ОСОБА_1 дав згоду на зняття з реєстраційного обліку свої малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 26).

За засвідчення справжності підпису на заяві від 28 березня 2019 року за №337 позивачем сплачено 400 грн., що підтверджується довідкою Приватного нотаріуса ОСОБА_5 (а.с.27).

Суд встановив, що 29 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до виконкому Шабівської сільської ради із заявами про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 28-33).

Проте, ОСОБА_2 було відмовлено у реєстрації місця проживання її дітей, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не надано довідки про реєстрацію попереднього місця проживання дітей, про що зроблений запис у заявах про реєстрацію місце проживання.

Позивач вважає вимогу відповідача у наданні таких довідок протиправною, адже у Правилах не зазначено щодо необхідності надання такого документу для здійснення реєстрації місця проживання.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивач подав відповідачу довідки про реєстрацію дітей за попереднім місцем проживання від 26.10.2017 року та 01 квітня 2019 року була здійснена реєстрація місце проживання дітей.

Позивач є батьком дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а отже є їх законним представником та виступає в їх інтересах.

Частиною першою статті 242 Цивільного кодексу України встановлено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи та надані учасниками справи у вступному слові пояснення, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, з таких підстав.

Зміст спірних правовідносин полягає чи була правомірна вимога відповідача при розгляді заяви про реєстрацію місце проживання дітей 29 березня 2019 року щодо надання оригіналів довідок про реєстрацію місце проживання дітей за попереднім їх місцем проживання.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Частинами третьою та четвертою статті 6 вказаного Закону встановлено, що для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно з абзацом 2 частини першої та частиною другою статті 7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Частинами четвертою та п`ятою статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Відповідно до частини шостої зазначеної статті закону, зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Статтею 91 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, зокрема, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Відповідно до пункту 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Пунктом 18 вказаних Правил встановлено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Згідно з пунктом 19 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання (або документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, - у разі реєстрації місця перебування), особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання/перебування (у разі потреби надає допомогу особі в заповненні бланка заяви) та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання/перебування, про що ним вчиняється відповідний запис у цій заяві.

Відповідно до пункту 23 вказаних Правил, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 подала заяву про реєстрацію місце проживання з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання.

Отже, відповідачу потрібно було зробити дві дії, а саме: спочатку зняти з реєстрації ОСОБА_2 та її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а потім здійснити їх реєстрацію за новим місцем проживання.

Порядок зняття з реєстрації регулюється п. 27 Правил, відповідно до якого працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку:

приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи;

вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадову особу виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів;

формує і вносить дані про зняття з реєстрації місця проживання особи до реєстру територіальної громади;

формує інформацію про зняття з реєстрації місця проживання особи для її передачі до Реєстру відповідно до Порядку;

оформляє і видає довідку про зняття з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 16, дітям, які не досягли 16 років, та громадянам, які мають паспорт громадянина України у формі картки, а також вилучає раніше видану довідку про реєстрацію місця проживання для подальшого знищення.

Таким чином, пунктом 27 Правил чітко передбачено, що при знятті з реєстрації місця проживання працівник органу реєстрації вилучає раніше видану довідку про реєстрацію місця проживання для подальшого знищення.

Пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Матеріалами справи підтверджено, що в поданих 29.03.2019 року ОСОБА_2 в інтересах свої дітей заявах реєстрацію місця проживання малолітньої дитини відповідачем зазначено відмову у реєстрації місця проживання.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації місця проживання малолітніх дітей у вказаних заявах зазначено те, що особа не подала необхідних документів або інформації, а саме: заявником не надано раніше виданих довідок про реєстрацію місця проживання, які відповідно до п. 27 Правил необхідно вилучити для подальшого знищення.

Позивачем факт того, що разом із заявами про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей не було надано довідок про реєстрацію місця проживання дітей не заперечується.

З огляду на те, що відповідно до п. 27 Правил, такі довідки необхідно вилучити для подальшого знищення, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у проведенні реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем реєстрації, діяв відповідно до вимоги законодавства, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у реєстрації не належать задоволенню.

Окрім того, суд встановив, що після надання ОСОБА_2 повного пакету документів для проведення реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця реєстрації, з наданням довідок про реєстрацію місця проживання особи від 26.10.2017 року малолітніх дітей, 01.04.2019 року спеціалістом з питань реєстрації місця проживання ОСОБА_6 були здійснені дії щодо зняття та реєстрації дітей за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо позовних вимог про стягнення 400 грн. відшкодування матеріальної шкоди втрачені за засвідчення справжності підпису на заяві за реєстром №337, суд зазначає, що вказані позовні вимоги теж не належать задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З огляду на те, що суд дійшов висновку, що дії відповідача відповідали вимогам закону, відсутні правові підстави для розгляду та задоволення вимог щодо відшкодування заподіяної шкоди.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти та обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову, з посиланням на відповідні докази, довів правомірність своїх дій.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Шабівської сільської ради (, місцезнаходження: 67700, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Центральна, буд. 63) про визнання протиправними дій щодо відмови у реєстрації та стягнення 400 грн. відшкодування матеріальної шкоди втрачені за засвідчення справжності підпису на заяві за реєстром №337, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 27» травня 2019 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.