Справа № 160/9761/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року Справа № 160/9761/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.10.2018 року про незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та непризначення пільгової пенсії за Списком №2;
зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, періодів роботи з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії з урахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» починаючи з 05 вересня 2018 року.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20.09.2018 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж. Так, за підрахунками відповідача станом на 20.09.2018 року загальний стаж роботи позивача склав 40 років 11 місяців 7 днів, а пільговий стаж роботи за Списком №2 склав 5 років 9 місяців 25 днів. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанової О.В. від 11.01.2019р. прийнято до провадження адміністративну справу №160/9761/18 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що управління діяло в межах повноважень та порушень закону не допустило. Зокрема вказує, що у період роботи з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року позивача у ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», останнім не проводилась атестація робочих місць, а отже не має законних підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 вказаного періоду роботи ОСОБА_1 на даному підприємстві.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.09.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Листом №1193/03.15/12 від 03.10.2018 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж.
13.11.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою про надання додаткової інформації щодо відмови у призначенні пільгової пенсії.
Не погодившись з вказаними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці засписком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, зокрема чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Крім того, відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, о визначають право на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. N637.
Так, на період роботи позивача діяв Список №2, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 року №162.
Статтею 62 Закону від 05 листопада 1991 року №1788 «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій.
Згідно п.3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно записів в трудовій книжці та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.09.2018 року №497, підтверджується, що позивач працював повний робочий день в періоди з 15.06.1994 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та з 17.11.2000 року по 05.11.2002 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Означене підтверджено атестацією робочих місць згідно наказу №207 від 11.07.1994р.
Отже, із зазначених документів позивача вбачається, що зокрема у період з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року позивач працював на посадах, які передбачені Списком №2.
Між тим, на переконання пенсійного органу, вказаний період роботи позивача не підлягає зарахуванню до його пільгового стажу роботи, який надавав би право на призначення пенсії за Списком №2, оскільки у період з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року підприємством не проводилась атестація робочих місць.
З огляду на викладене, суд не погоджується з вказаними висновками пенсійного органу з урахуванням наступного.
Згідно п.1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до п.4,10 Порядку №442 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням вказаних строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 16 вересня 2014 року №21-307а14.
Також відповідно до п.4 Роз`яснень про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №205 від 21.08.2000 року атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Це означає, що для надання працівникам передбачених чинним законодавством пільг і компенсацій за роботу в шкідливих і важких умовах праці впродовж певного 5-річного періоду відповідне право повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної у цей термін.
В окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склалося на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку.
При цьому має бути затверджений наказом по підприємству за узгодженням з місцевою державною експертизою умов праці, головним державним санітарним лікарем, відповідно, Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, водного, залізничного, повітряного транспорту, об`єктів, що мають особливий режим роботи, та з виборним органом профспілкової організації і уповноваженим трудового колективу підприємства з питань охорони праці план-графік проведення атестації цих робочих місць у повному обсязі при поліпшенні фінансово-економічного стану підприємства, але не пізніше як через рік, за рахунок фонду охорони праці або інших коштів підприємства.
Всі інші робочі місця, де сталися докорінні зміни умов і характеру праці, підлягають безумовній атестації у повному обсязі в термін, установлений зазначеним Порядком.
Так, в матеріалах справи наявний лист №14/1-113 від 19.10.1999 року Головного державного експерта області з умов праці «Про атестацію робочих місць без інструментальних санітарно-гігієнічних досліджень», яким ПАТ «Північний ГЗК» повідомлено про те, що на підставі роз`яснення державної експертизи з умов праці України за №10-3159 від 10.09.1999 року і довідки про незмінність технологічного процесу та умов праці на робочих місцях ПАТ «Північний ГЗК», де за результатами атестації робочих місць в 1992-1994 роках були встановлені Списки №1 і №2, в порядку винятку, як тимчасовий вихід із скрутного становища, що сталося на комбінаті, дозволено проведення у теперішній час атестації дослідження факторів виробничого середовища.
11.01.2000 року ПАТ «Північний ГЗК» прийнята спільна Постанова правління та профспілкових комітетів «Про підсумки атестації робочих місць за Списками №1 та №2 проведеної без інструментальних санітарно-гігієнічних досліджень на робочих місцях комбінату, де не змінився технологічний процес та умови праці» №12/6, в якій зазначено, що з 01.11.1999 року по 10.12.1999 року була проведена атестація робочих місць без інструментальних санітарно-гігієнічних досліджень, а враховуючи незмінність технологічного процесу та умов праці на робочих місцях з важкими та (особливо) шкідливими умовами праці підтвердити результати атестації робочих місць, отримані за участю Криворізького НДІ гігієни праці і професійних захворювань у 1994 році та затверджені наказом по комбінату від 11.07.1994 року за №207 «Про підтвердження права працівників комбінату на пільгове пенсійне забезпечення» та доповненнями до нього».
Також 30.05.2001 року ПАТ «Північний ГЗК» прийнята спільна Постанова дирекції та профспілкових комітетів «Про підтвердження права працівників на пільгове забезпечення за Списками №1 та №2 за результатами чергової атестації робочих місць за умовами праці» №330/39, згідно якої встановлено, що на підставі постанови КМУ від 1 серпня 1992 року N442 та Спільної постанови правління та профспілкових комітетів «Про проведення чергової атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права працівників комбінату на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2» від 14.04.1999 року №92/35 в період з 01.06.199 року по 01.06.2001 року проведено чергову атестацію робочих місць за умовами праці. Крім того, даною постановою був затверджений Перелік робочих місць та посад ПАТ «Північний ГЗК», згідно якого працівникам за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком №1 та Списком №2, у тому числій посада ОСОБА_1 - «Цех мереж та підстанцій. Електромонтер з ремонту та монтажу кабельних ліній».
Крім того, в матеріалах наявний лист Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, з якого вбачається, що продовження терміну дії атестації робочих місць за умовами праці, яке було дозволене підприємствам, у тому числі ВАТ «Центральний ГЗК» до 05.06.2014 року було законним і правомірним.
Таким чином, з урахуванням записів у трудовій книжці позивача, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.09.2018 року №497, а також спільних постанов №12/6 від 11.01.2000 року та №330/39 від 30.05.2001 року встановив, що факт роботи позивача в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій, дають ОСОБА_1 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.72-74, 77, 139, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 03.10.2018 року про незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та непризначення пільгової пенсії за Списком №2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, періодів роботи з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії з урахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 11.07.1999 року по 31.10.2000 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 5 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій та з 17.11.2000 року по 29.05.2001 року на посаді електромонтера з ремонту та монтажу кабельних ліній в кар`єрі 6 розряду дільниці кабельних та повітряних ліній цеху мереж та підстанцій в ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» починаючи з 05 вересня 2018 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова