Справа № 640/3993/19
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/3993/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 640/3993/19 за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з ОД ВБДР УПП в Харківській області майора поліції Кириленко Володимира Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
20.02.2019 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить скасувати постанову серія НК №393770 про адміністративне правопорушення від 18.02.2019 р. та стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., закрити провадження про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18.02.2019 р. близько 13 год 00 хвилин на автостанції, яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Академіка Павлова 323-А він знаходився біля автобуса, який був з вимкненим двигуном та без руху РУТА 20, н.з НОМЕР_1 , правила дорожнього руху не порушував. До автобуса підійшли співробітники поліції та почали ходити навколо нього і виявляти технічні несправності, вище вказаного транспортного засобу, не виявивши технічних несправностей працівники поліції підійшли до позивача та попросили пред`явити документи. ОСОБА_1 надав всі документи які мають бути у нього відповідно до пункту 2.1 ПДР України, поліцейський їх перевірив і почав складати постанову. Після складання постанови позивач повідомив, що буде скаржитись на що поліцейський ніяк не відреагував. При розгляді справи відповідачем будь-яких доказів надано не було.
Оскільки з фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП ОСОБА_1 не погодився він звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 25.02.2019 р. відкрито провадження у справі.
11.03.2019 р. до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов, де відповідач вказує, що з позовом не погоджкється, вважає його безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає виходячи із наступного.
Відповідно до диспозиції ч.2 ст.140 КУпАП відповідальність настає за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортними засобами загального користування. Про це вказано в фабулі постанови: водій здійснював пасажирські перевезення за встановленим маршрутом руху №1163 «Харків (АС «Героїв праці») - Липці» транспортними засобами загального користування без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на обласні державні адміністрації, але за умови виконання ст.43 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно якої визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.
Відповідно до ст..43 Закону України «Про автомобільний транспорт», на Конкурс виносяться марш тури із затвердженими паспортами, вимоги до яких визначено ст..1, 35, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Затверджений паспорт маршруту є одним з основних документів, на основі якого здійснюються пасажирські перевезення.
Посилаючись на передбачений нормами чинного законодавства Укрїни порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту відповідач вказує, що на даний момент ні паспорт маршруту, ні схема руху, а ні характеристики маршруту не погоджені уповноваженим підрозділом Національної поліції (відділом безпеки дорожнього руху) і він не може бути затвердженим ні організатором перевезень, ні перевізником, що є невідповідністю ст.43 Закону України «Про автомобільний транспорт».
На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого інспектора з ОД відділу БДР Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Кириленка Володимира Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.15-19).
26.03.2019 р. позивачем подано відповідь на відзив, де позивач посилається на те, що даний маршрут є автобусним маршрутом загального користування. Відповідно до статті 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.
Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для
водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України
Згідно Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 року № 278 «Про затвердження Порядку та розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту» згідно з пунктом 1.3. Автомобільний перевізник повинен забезпечити водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.
Згідно 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен
мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; г)на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно до вимог спеціальних правил.
Крім того, позивач вказує, що у ст..52-3 ЗУ «Про дорожній рух», на яку посилається відповідач, про погодження паспорту та схеми маршруту автобусного маршруту загального користування в даній статті нічого не вказано, пункт 2.12 г Правил дорожнього руху України, на який посилається відповідач у відзиві є недоречним, у даному спорі і до даної ситуації цей пункт Правил немає ніякого відношення. Також у відзиві стаття 32 ЗУ «Про автомобільні дороги» застосована не за фактом порушення ПДР. Лист Міністерства інфраструктури України №80/55/10-19 від 03.01.2019 року за підписом Державного секретаря А. Галущака, що надійшов до Управління патрульної поліції ДПП в Харківській області на який посилається відповідач не є нормативно-правовим актом, тому брати даний лист до уваги не є доцільним.
В нормативно-правових актах України не вказано, що паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень повинен погоджуватися з територіальними органами Управління патрульної поліції ДПП, враховуючи вищевикладене, схема маршруту та паспорт автобусного маршруту не погоджується відповідним підрозділом Національної поліції України тому позивач просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с.34-37).
Відповідачем подано до суду пояснення, відповідач вказує, що відповідно до п. 2.1 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту паспорт маршруту включає, зокрема схему маршруту, яка є невід`ємною частиною паспорту маршруту.
Згідно ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт»: для водія автобуса повинні бути наступні документи - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Пункту 2.1.г Правил дорожнього руху України: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;
Пункту 2.4.а Правил дорожнього руху України: на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимогцих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені впункті 2.1;
Стаття 52-3 Закону України «Про дорожній рух» наголошує що до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: погодження маршрутів руху пасажирського транспорту та здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів.
Тобто компетентним органом, який може підтвердити відповідність характеристик маршруту є Національна поліція.
УПП в Харківській області безпосередньо приймає участь у засіданні конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Харківської області і постійно наголошує усім учасникам, що паспорти автобусних маршрутів в частині схеми та характеристик маршрутів повинні бути погоджені (а.с.51-54).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.77).
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, проти позову заперечує та просить відмовити на підставі наданих доказів (а.с.78).
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи строки розгляду справи, те, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та відсутність будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Враховуючи викладене, положення ст.286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 20.02.2019 р, щодо оскарження постанови від 18.02.2019 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд, перевіривши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Постановою старшого інспектора з ОД ВБДР УПП в Харківській області майора поліції Кириленко В.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №393770 від 18.02.2019 р. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП (а.с. 4).
У постанові зазначено, що 18.02.2019 р. 13 год 00 хв. в м.Харків вул.. Академіка Павлова 323А, водій ОСОБА_1 керував автобусом РУТА 20, н.з. НОМЕР_1 та здійснював пасажирські перевезення за маршрутом №1163 «Харків - Липці» транспортними засобами загального користування без погодженої схеми маршруту з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив п.31.2. та 1.5 ПДР України та п.52-3 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП.
Прийняте по справі рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн.
До постанови додаються -- (а.с.4).
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 140 КУпАП порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (див. Закони України «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху, Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у такій формі: порушення визначеного законодавством порядку погодження з Державною автомобільною інспекцією: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування;
Суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 140 КУпАП можуть бути лише посадові особи, однак за ч. 2-4 ст. 140 КУпАП суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни та громадяни суб`єкти господарської діяльності.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньо обласні маршрути) - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації, але за умови виконання ст.43 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно якої визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.
Відповідно до ст.43 Закону України «Про автомобільний транспорт», на
Конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»: паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо.
Відповідно до п. 2.1 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України за № 278 від 07.05.2010: Паспорт маршруту включає: схему маршруту; характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності);
копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів; графік режиму праці та відпочинку водіїв; таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень); список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, а також туристично-екскурсійних перевезень); відомості про зміни на маршруті; умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень); відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотномубоці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень).
Тобто схема маршруту є невід`ємною частиною паспорту маршруту.
Згідно ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт»: для водія автобуса повинні бути наступні документи - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Пункту 2.1.г Правил дорожнього руху України: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.
Пункту 2.4.а Правил дорожнього руху України: на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимогцих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені впункті 2.1.
Відповідно п.1.5 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України за № 278 від 07.05.2010 процедури, пов`язані з погодженням та затвердженням паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, здійснюються безоплатно. Згідно п.3.4 Порядку, підрозділи Державтоінспекції розглядають протягом 30 днів та в цей самий строк погоджують паспорти маршрутів (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) за умови дотримання вимог безпеки перевезень. Підрозділ Державтоінспекції відповідно до п.2.12 здійснював погодження згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 №341.
Згідно із підпунктом 18 пункту 4 Положення про Національну поліцію Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, видає відповідно до закону дозволи на рух окремих категорій транспортних засобів; у випадках, визначених законом, видає та погоджує дозвільні документи у сфері безпеки дорожнього руху.
Таким чином, паспорт автобусного маршруту погоджується відповідним підрозділом Національної поліції України».
Відповідно до підпункту 24 пункту 1 розділу III Положення про Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює погодження маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів громадського та іншого транспорту.
Основним нормативним документом, який регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки є Закон України «Про дорожній рух», згідно ст. 52-3 якого, до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать погодження поданих у встановленому порядку маршрутів руху пасажирського транспорту.
У разі достовірності наданої в паспорті інформації, він погоджується та передається організатору перевезень.
Так, позивач надав суду копію паспорта без номера приміського автобусного маршруту регулярних перевезень, який працюєу режимі «маршрутного таксі» та у «звичайному режимі», назва маршруту НОМЕР_2 (АС «Героїв Праці») Липці, без дати розробки, який затверджено директором автомобільного перевізника (а.с.38) та копію схеми приміського автобусного маршруту №1163 Липці Харків (АС «Героїв Праці») (а.с.39), яка взагалі не містить інформації щодо її погодження.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №393770 від 18.02.2019 р. та накладення на позивача ОСОБА_1 адміністратвиного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП, відповідають критеріям, які визначені ч.2 ст.2 КАС України, оскільки вказані дії вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тому у суду відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст..242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 129 Конституції України, ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 121-2, 247, 251 КУпАП, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора з ОД ВБДР УПП в Харківській області майора поліції Кириленко Володимира Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.
Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_3 , місцеперебування: АДРЕСА_1 .
Відповідач - Старший інспектор з ОД відділу БДР УПП в Харківській області ДПП майор поліції Кириленко Володимир Петрович, місцезнаходження: м.Харків, вул..Шевченка 315-А.
Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Суддя Чередник В.Є.