Справа № 0240/2925/18-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 травня 2019 року

Київ

справа №0240/2925/18-а

адміністративне провадження №К/9901/13070/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 0240/2925/18-а за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Промінь» до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.06.2018 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 9164,00 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року позов задоволено.

Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 0240/2925/18-а, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.06.2018 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 9164,00 грн.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що надходження від громадянина ОСОБА_1 на рахунок позивача коштів в сумі 9164,00 грн. є саме відшкодуванням завданої підприємству її працівником матеріальної шкоди, стягнення якої відбулось в межах чинного законодавства. Доводи податкового органу фактично свідчать про те, що водій у позивача фактично здійснив купівлю пального за 9164,00 грн. Судами попередніх інстанцій встановлено, що все пальне, яке придбавається підприємством, використовується виключно для власних потреб і позивачем не укладалось будь-яких договорів, відповідно до абзацу другого п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, спрямованих на реалізацію пального. Відпуск пального не здійснювався з метою переходу права власності або права розпорядження ним на користь третіх осіб. Мета відпуску пального полягала у його використанні для власної господарської діяльності підприємства. Протиправні дії третіх особи (в даному випадку водія), які полягали у привласненні цього пального не охоплюються правовим регулюванням Податкового Кодексу України, а тому не можуть вважатися реалізацією пального. Відносини, що виникають у зв`язку із цим регулюються законодавством про відшкодування шкоди, в тому числі трудовим законодавством. З урахуванням відсутності операцій з реалізації, визначених п.п.14.1.212. ст.14 ПК України, у ПСП "Промінь" не виникло обов`язку реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального згідно з п.п.212.1.15. п.212.1 ст.212 ПК України.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 0240/2925/18-а.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко