Справа № 826/10716/14
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2019 року

м. Київ

справа №826/10716/14

адміністративне провадження №К/9901/3077/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2015р. (суддя - Качур І.А.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015р. (суддя - Мацедонська В.Е., Грищенко Т.М., Лічевецький І.О.) у справі №826/10716/14 за позовом Непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Реал-Банк» про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії,

встановив:

У липні 2014 року Непідприємницьке товариство «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» звернулося з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Реал-Банк», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 4900000 гривень розміщених у ПАТ «Реал-Банк» згідно договору №78/29-19/БТ від 22.11.2013р. про залучення на строковий депозит грошових коштів суб`єкта господарювання;

- зобов`язати відповідача повернути вказані кошти.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2014р., позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» пенсійних активів у розмірі 4 900 000грн. (чотири мільйони дев`ятсот тисяч гривень) розміщених у ПАТ «Реал-Банк» згідно договору №78/29-19/БТ від 22.11.2013р. про залучення на строковий депозит грошових коштів суб`єкта господарювання.

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» пенсійні активи у розмірі 4 900 000грн. (чотири мільйони дев`ятсот тисяч гривень) розміщених у ПАТ «Реал-Банк» згідно договору №78/29-19/БТ від 22.11.2013р. про залучення на строковий депозит грошових коштів суб`єкта господарювання.

04.08.2015р. позивач звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

В обгрунтування заяви посилався на те, що державним виконавцем вжито всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій, разом з тим, на дату звернення з такою заявою рішення суду залишається невиконаним, пенсійні активи, розміщені у ПАТ «Реал банк» позивачу не повернуті, виконавче провадження закінчено та повернуто виконавчий лист. Вказані обставини роблять неможливим виконання рішення суду у зв`язку з чим існує необхідність у зміні способу виконання постанови Окружного адміністративного суд м. Києва від 16.09.2014р. в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повернути пенсійні активи у розмірі 4 900 000 грн. розміщені у ПАТ «Реал Банк» на стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вказаної суми пенсійних активів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015р., у задоволенні заяви відмовлено.

З ухваленими судовими рішеннями не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення заяви.

В обґрунтування касаційної скарги посилався на обставини, аналогічні тим, що наведені у поданій до суду заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Заперечуючи проти касаційної скарги уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» просив у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 162 КАС України у зазначеній редакції, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Судами встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.09.2014р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2014р. та набрала законної сили, позов Непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення Непідприємницькому товариству «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» пенсійних активів у розмірі 4900000,00 грн., розміщених у ПАТ «Реал-Банк» згідно договору №78/29-19/БТ від 22.11.2013р. про залучення на строковий депозит грошових коштів суб`єкта господарювання та зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» пенсійні активи у розмірі 4900000,00 грн., розміщених у ПАТ «Реал-Банк» згідно договору №78/29-19/БТ від 22.11.2013р. про залучення на строковий депозит грошових коштів суб`єкта господарювання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.02.2015р. закрито касаційне провадження у справі за адміністративним позовом Непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

12.11.2014р. Київським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №826/10716/14.

25.12.2014р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Бялим М.Г. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №45496951 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з вчиненням державним виконавцем всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», та неможливістю виконати рішення без участі боржника.

Відмовляючи в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суди виходили з того, що питання щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення вирішується судом за наявності відкритого виконавчого провадження для захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження у випадку ускладнення виконання судового рішення об`єктивними чи суб`єктивними обставинами.

Враховуючи факт закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу до суду на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», суди дійшли висновку, що фактично підставами звернення позивача до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення є не наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, як передбачено законом, а незгода позивача з невчиненням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб заходів, спрямованих на фактичне виконання судового рішення, що набрало законної сили.

При цьому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження заявником не оскаржувалась, крім того заявником не наведено жодних об`єктивних та фактичних обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, за наявності яких суд у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення, що свідчить про відсутність правових підстав, передбачених ст. 263 КАС України, для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у даній справі.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання у справі №826/10716/14 закінчено, підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення, передбачені статтею 263 КАС України, відсутні, а тому суди прийняли обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви позивача.

Крім того, наведені в обгрунтування заяви доводи свідчать про фактичну незгоду заявника з діями державного виконавця під час виконання судового рішення та незгоду з рішенням про закінчення виконавчого провадження.

Водночас, такі рішення і дії можуть бути предметом самостійного судового оскарження, однак не можуть бути підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Крмі того, передбачена статтею 263 КАС України можливість зміни способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення відповідно до статті 162 КАС України способу відновлення порушеного права, зокрема із зобов`язання вчинити дії на стягнення конкретної суми коштів.

Змінивши спосіб виконання постанови суду із зобов`язання повернути пенсійні активи на їх стягнення, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну Непідприємницького товариства «Недержавний корпоративний пенсійний фонд ВАТ «Укрексімбанк» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук