Справа № 420/6462/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6462/18

Категорія: 11.5Головуючий в 1 інстанції: Шкамерда К.С. Дата і місце ухвалення: 29.03.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просила скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. від 06.11.2018р. ВП №57144234 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням виконавчого документу; зобов`язати відповідача вжити заходи щодо проведення виконавчих дій ВП №57144234 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а саме: зобов`язати ГУНП в Одеській області розглянути (шляхом затвердження висновку) та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , як це передбачено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі №522/9456/17.

Позов обґрунтовувала тим, що у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області перебував на виконанні виконавчий лист №522/9456/17, виданий 17.08.2018р. Приморським районним судом м.Одеси, про зобов`язання ГУНП в Одеській області розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їй групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у відповідності до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015р. Однак, постановою від 06.11.2018р. ВП №57144234 державний виконавець відповідача закінчив виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з виконанням боржником вимог виконавчого документу у повному обсязі. Позивач вважає, що у державного виконавця відповідача не було передбачених Законом України «Про виконавче провадження» підстав для прийняття зазначеної постанови, оскільки ГУНП в Одеській області не виконало рішення суду, яке набрало законної сили, а обставини, зазначені в надісланому відповідачу листі, є сфальсифікованими.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення від 29.03.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача, що прийняття її на службу в органи поліції після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ не позбавляє її права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015р. Судом першої інстанції залишено поза увагою факт направлення відповідачем повідомлень, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, за адресою, до якої ОСОБА_1 не має жодного відношення.

Також, апелянт посилається на те, що з дня відкриття виконавчого провадження 05.09.2018р. до його закриття 06.11.2018р. виконавець не вчинив жодної виконавчої дії згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про пасивну, не ефективну та упереджену позицію органу державної виконавчої служби.

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. від 05.09.2018р. відкрито виконавче провадження ВП №57144234 з примусового виконання виконавчого листа від 17.08.2018р. №522/9456/17 щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

На виконання вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження ГУНП в Одеській області надано лист від 13.09.2018р. №9/Г-1564 з додатками на підтвердження виконання у повному обсязі вимог виконавчого листа від 17.08.2018р. №522/9456/17, на підставі якого відкрито виконавче провадження №57144234 постановою від 05.09.2018р.

06.11.2018р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Булахевічем С.В. винесено постанову ВП №57144234 про закінчення виконавчого провадження - у зв`язку з виконанням виконавчого документу на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 оскаржила її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 06.11.2018р. ВП №57144234 про закінчення виконавчого провадження державний виконавець мав підтвердження боржника про повне фактичне виконання ним рішення суду. Також, суд першої інстанції зазначив, що рішенням суду, на виконання якого видано виконавчий лист, зобов`язано ГУНП в Одеській області розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, що з боку ГУНП в Одеській області виконано, а саме: розглянуто питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що підтверджується повідомленням ГУНП України в Одеській області від 13.09.2018р. №9/Г-1564.

Апеляційний суд, не вдаючись до аналізу висновків суду першої інстанції щодо суті спору, зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення, виходячи з наступного.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби , приватного виконавця визначено статтею 287 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, частиною 3 вказаної статті Кодексу передбачено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016р. №1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Таким чином, структурні підрозділи органів державної виконавчої служби, зокрема, відділи примусового виконання рішень, не є органами державної виконавчої служби у розумінні Закону №1403-VIII, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у справах.

Належним відповідачем у даному спорі є орган державної виконавчої служби -Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, у даному випадку суд першої інстанції повинен був за правилами статті 48 КАС України здійснити заміну первинного відповідача на належного, залучити до участі у справі співвідповідача або, у разі наявності заперечень позивача, залучити як другого відповідача.

Аналіз статті 48 КАС України, що встановлює правила заміни неналежної сторони дає підстави для висновку, що заміна неналежного відповідача, або залучення до справи співвідповідача може проводитися виключно судом першої інстанції.

Оскільки стаття 48 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.

Можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено

Таким чином, апеляційному перегляду підлягає справа, відповідачем по якій є неналежний орган, та в якій публічно-правовий спір вже вирішено.

Враховуючи, що відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не є належним відповідачем у справі, та суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести його заміну, або залучити співвідповідача (другого відповідача), як і позбавлений можливості направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у даному випадку слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову з підстав пред`явлення його до неналежного органу.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 13.06.2018р. по справі №303/3416/17 (адміністративне провадження №К/9901/6799/18), від 12.12.2018р. по справі №336/2057/17 (адміністративне провадження №К/9901/17747/18)

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача, що для захисту свого порушеного права вона може звернутися з позовом до належного відповідача.

За правилами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Розгляд судом першої інстанції судової справи за участі неналежного відповідача позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати правову оцінку висновкам суду по суті спірних правовідносин та, як наслідок, дійти висновку щодо правильності вирішення судового спору.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив рішення з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим постановлене судове рішення, на підставі ст.317 КАС України, підлягає скасуванню без надання правової оцінки висновкам суду по суті спору з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 133, 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 березня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 травня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук