Справа № 697/1009/19
Суддя: Русаков Г. С.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/1009/19
провадження № 2-а/697/13/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів Черкаської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 4 управління патрульної поліції в Рівненській області Боровського Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху посилаючись на те, що 22.04.2019 щодо нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ДП 18 № 511477 передбачене ст. 132-1 КУпАП порушення правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Дана постанова винесена щодо нього без жодних підстав, оскільки особисто він не порушував Правила дорожнього руху та не вчиняв інкриміноване йому правопорушення. У тексті протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що він 22.04.2019 о 21 год. 23 хв. на автодорозі Київ-Чоп керував автомобілем Мерседес-Бенс АКТРОС д/н НОМЕР_1 , на якому було закріплено вантаж. В результаті зважування було встановлено, що навантаження на задню вісь становить 23,55 т. Дане правопорушення являється надуманим інспектором патрульної поліції, оскільки насправді він не вчиняв ніякого правопорушення. Вимоги п.22.2 Правил дорожнього руху він виконав. Щодо розташування вантажу в частині його маси, розподілення навантаження на осі позивач не зобов`язаний перевіряти, так як це являється відповідальністю постачальника, в даному випадку це завод мінеральних вод м. Моршин, а він в даному випадку перевізник, являється працівником ПАТ «Миронівський хлібопродукт» і працює водієм. В той же час управлінням Уктрансбезпеки у Рівненській області було складено акт № 121078 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та накладено штраф на ПАТ «Миронівський хлібопродукт» в сумі 232 євро. Позивач вважає, що не являється суб`єктом правопорушення, яке встановлено постановою серія ДП 18 № 511477 від 22.04.2019, відсутня суб`єктивна сторона, тобто його вина у даному діянні.

Просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ДП 18 № 511477.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розглядь справи у його відсутність.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, направили до суду відзив, в якому повністю заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову з підстав правомірності винесення постанови.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає наступне.

Адміністративним правопорушенням на підставі ст. 132-1 КУпАП є порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з постановою серії ДП18 № 511477 встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-benz Actros реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПАТ «Миронівський хлібопродукт», 22.04.2019 о 21 год. 23 хв. на а/д м 06 «Київ-Чоп» 343 км, порушив правила перевезення великовагових вантажів, а саме перевозив вантаж з допустимим навантаженням на строчну вісь 22 т., що по даному факту становило 23,55 т., чим порушив п.22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 132-1 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП, суд, при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення, приймає рішення про скасування постанови та закриття справи.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи наведене, враховуючи те, що обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення покладено на відповідача, судом не знайдено доказів які б підтвердили факт вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем.

ОСОБА_1 в поданому адміністративному позові просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, посилаючись на відсутність у нього вини в скоєнні адміністративного правопорушення, та виконання перед початком руху всіх дій, в межах своїх можливостей та компетенції, спрямованих на неуможливлення порушення п.22.5 ПДР України.

В обґрунтування своєї позиції надав суду копії довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.04.2019, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортниз засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.04.2019 та акт проведення перевірки № 121078 від 22.04.2019.

Відповідно до п.22.5 Правил Дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Надані позивачем письмові докази підтверджують обставини викладені ним в адміністративному позові, оскільки з них вбачається, що повна маса автомобіля не перевищує допустимих норм, а саме становить 38,82 т., що вказує на те, що позивачем перед початком руху виконано вимоги п.22.1, 22.2 ПДР України, а технічної можливості перевірити навантаження на кожну вісь окремо не забезпечено власником автомобіля, замовником, вантажовідправником, та вантажоодержувачем.

В свою чергу з наданого відповідачем відзиву, вбачається, що останній вказує на законність та обґрунтованість винесеної ним постанови, та відсутність підстав для її скасування. Жодних доводів та доказів на спростування обставин викладених позивачем в адміністративному позові, відповідачем не зазначено та не надано.

Позивач в поданому адміністративному позові не ставить питання про процедуру проведення зважування, як про те зазначає відповідач у своєму відзиві, а лише вказує на необхідність звільнення його від адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та скасування постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАСУ, розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст. 77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно вимог ч.2 ст. 77 КАСУ, в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеній нормі права, відповідач не надав суду достатніх доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оскільки відповідачем не було доведено обґрунтованості прийнятого ним рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП, а з досліджених судом доказів не вбачається порушення останнім п.22.5 Правил дорожнього руху України, на які посилається відповідач в постанові.

Повідомлені позивачем обставини про неправомірні дії відповідача суд вважає правдивими та достовірними.

Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність скасування постанови відповідача від 22.04.2019 року серії ДП18 №511477 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у виді накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн., оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Оскільки судом задоволено вимогу позивача про скасування постанови, суд вважає, що позов в частині визнання дій працівника поліції протиправними, також підлягає до задоволення, оскільки є похідним від вимоги про скасування постанови в зв`язку з її невідповідністю вимогам закону.

Відповідно до ч.4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, а тому судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 4 управління патрульної поліції в Рівненській області Боровського Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Визнати дії Поліцейського роти № 4 управління патрульної поліції в Рівненській області Боровського Володимира Миколайовича протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ДП 18 № 511477.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий /підпис/ Г. С. Русаков

Згідно оригіналу, який знаходиться в матеріалах справи № 697/1009/19

Головуючий Г . С . Русаков