Справа № 608/842/19
Суддя: Парфенюк В. І.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Справа № 608/842/19

Номер провадження2-а/608/32/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві він вказав, що 10 лютого 2019 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Моспаном В. І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 №231198 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає, що вищевказана постанова є незаконною, винесена з порушенням норм адміністративного законодавства, виходячи з наступного. Так, в постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що 10.02.2019 року о 04 год. 00 хв. в м. Чорткові по вул. Шевченка ОСОБА_1 рухався автомобілем Ауді А-4 д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби з вимкненими фарами ближнього світла, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху. Поліцейським у постанові записано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серія НОМЕР_2 , виданий 16.01.2019 р. Дійсно, у зазначений в постанові час в м. Чорткові по вул. Шевченка, він рухався зазначеним автомобілем, де його зупинили працівники поліції. Поліцейський підійшов з вимогою про представлення документів на право керування та на автомобіль, але при цьому він не повідомив жодної підстави для зупинки автомобіля. Отримавши документи, поліцейський повідомив, що на позивача буде складена постанова за нібито керування без фар ближнього світла, але жодних доказів того, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху не надав. Позивач повідомив поліцейському, що з цим не згідний, оскільки рухався з ввімкненими фарами та правил дорожнього руху не порушував. Також позивач зазначив, що в постанові у графі «номерний знак, дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» поліцейським вказано державний номерний знак автомобіля WJ 586476, який не відповідає державному номерному знаку автомобіля, яким він керував WJ 58647. В постанові у графі «серія та номер посвідчення водія» записано тимчасовий дозвіл серія НОМЕР_2 , номер якого не відповідає його тимчасовому дозволу серії НОМЕР_3 . В постанові записано, що ОСОБА_1 порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху України, оскільки нібито у темну пору доби керував автомобілем без ввімкнених фар ближнього світла, але це передбачено підпунктом а) п.19.1 Правил дорожнього руху. В постанові вказано, що позивач відмовився отримати копію постанови в присутності свідків, але будь-які відомості про свідків у постанові та їх підписи відсутні. Також в постанові відсутня інформація про надіслання її копії ОСОБА_1 рекомендованим листом. Крім того, в постанові не зазначено та не долучено жодних доказів, які підтверджують його вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення. Про винесення даної постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 16 квітня 2019 року від його представника, який ознайомлювався в Чортківському районному суді з матеріалами адміністративної справи.

Таким чином, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Моспана В. І. серії ДПО18 № 231198 від 10.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Цимбалюк П. А ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час і місце слухання справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 10 лютого 2019 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області старший сержант поліції Моспан В. І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 231198, згідно якої позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за те, що 10 лютого 2019 року о 04:00 год. в м. Чортків по вул. Шевченка керував автомобілем Ауді А4, р. н. НОМЕР_1 , у якого в темну пори доби не були ввімкнені фари ближнього світла, чим порушив п. 19.1 ПДР України.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог п. 19.1 Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В зв`язку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 231198 від 10 лютого 2019 року відносно позивача є незаконною і вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДОП18 № 231198 від 10 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. І. Парфенюк