Справа № 400/853/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2019 р. № 400/853/19

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до Державної фіскальної служби України, Львівська площа, 8,Київ,04053
провизнання протиправними та скасування наказів від 04.03.2019 № 59-ос, від 05.03.2019 № 89-о, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС України у Миколаївській області, в якій просив визнати протиправним і скасувати наказ ДФС України від 04.03.2019 №59-ос про звільнення з 04.03.2019 з посади та податкової міліції ДФС України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» (через скорочення штатів) - при відсутності можливості використання на службі, пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114, підполковника податкової міліції Орла Юрія Володимировича (М-019989), старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Миколаївській області; визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС України у Миколаївській області від 05.03.2019 № 89-о «Про оголошення наказу», яким оголошено наказ ДФС України від 04.03.2019 № 59-ос; поновити ОСОБА_1 на роботі (на службі) у податковій міліції Державної фіскальної служби України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Миколаївській області Головного управління ДФС у Миколаївській області; стягнути з відповідачів у солідарному порядку середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.03.2019 по дату винесення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на частину другу статті 40, частину третю статті 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), підпункт «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114, підпункт 2.1. пункту 2 наказу Державної фіскальної служби України від 09.07.2018 № 436, зазначав, що відповідачі під час попередження позивача про звільнення з роботи у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, не запропонували йому наявні у податковій міліції вакантні посади, тому оскаржувані накази відповідачів прийняті не у спосіб, визначений законом, у зв`язку з чим підлягають до скасування, а позивач - до поновлення на роботі (на посаді, з якої його було незаконно звільнено).

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 22.04.2019, Державна фіскальна служба України проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у позові, посилаючись на те, що позивач не надав обґрунтованих доводів щодо порушення його прав і законних інтересів з боку відповідачів та неправомірності дій останніх, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Під час розв`язання спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають до застосування лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин та коли про можливість такого застосування не зазначено у спеціальному законі. Крім того, ДФС України просило суд врахувати, що позивач не перебував у трудових відносинах з ДФС України, а табелювання використання робочого часу, нарахування та виплата заробітної плати позивачу здійснювалося ГУ ДФС у Миколаївській області, тому ДФС України не має жодного відношення до нарахування та виплати позивачу заробітної плати, а, отже, і заробітку за час вимушеного прогулу.

Головне управління ДФС у Миколаївській області 22.04.2019 надало відзив, в якому також просило відмовити у позовних вимогах, зазначаючи аналогічні аргументи щодо пріоритетності спеціальних норм законодавства та ненадання позивачем обґрунтованих доводів.

Представники позивача та відповідача - ДФС України - заявляли клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в задоволенні яких суд відмовив на підставі частини другої та пункту першого частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала про відмову у задоволенні цих клопотань занесена до протоколу судового засідання на підставі частини сьомої статті 243 КАС України.

Ухвалою від 28.03.2019 суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 22.04.2019 суд за клопотанням представника позивача витребував у відповідачів інформацію про наявність вакансій (вакантних посад) в органах податкової міліції за період з вересня 2018 року по березень 2019 року включно.

На виконання ухвали від 22.04.2019 відповідач 16.05.2019 надав до суду витребувані інформацію.

В судовому засіданні 22.04.2019 представник позивача та представник відповідачів підтримали свої позиції викладену у процесуальних заявах по суті справи.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 23.05.2019 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 05.12.2002 проходив службу в органах податкової міліції, на різних посадах.

З 03.10.2017 позивач працював на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Миколаївській області Головного управління ДФС у Миколаївській області.

06.06.2018 Наказом ДФС України №356 «Про внесення змін до окремих наказів ДФС» підрозділи внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС були ліквідовані у складі Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

09.07.2018 наказом № 436 «Про здійснення заходів» Державна фіскальна служба України уповноважила начальників головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (або осіб, які виконують їх обов`язки) здійснити заходи щодо персонального попередження осіб начальницького складу підрозділів внутрішньої безпеки не пізніше ніж за два місяці про наступні для них вивільнення у зв`язку зі змінами в організаційних структурах, скороченням чисельності та штату працівників згідно з пунктом першим статті 40 Кодексу законів про працю України (пункт 1 наказу). Доручено начальникам головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (або особам, які виконують їх обов`язки) із врахуванням переважного права на залишення на роботі запропонувати одночасно з попередженнями про наступні вивільнення особам начальницького складу підрозділів внутрішньої безпеки іншу роботу відповідно до абзацу третього статті 49-2 Кодексу, а також за наявності вакантних посад відповідного рівня кваліфікації - протягом усього двомісячного строку попередження (підпункт 2.1. пункту 2 наказу); у разі відмови від призначення на запропоновані посади або відсутності наявних вакантних посад після спливу двомісячного терміну попередження про наступні вивільнення (або за бажанням особи скоротити термін попередження) підготувати документи відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2 Інструкції про порядок призначення на посади та звільнення з посад осіб начальницького складу податкової міліції Державної фіскальної служби України, затвердженої наказом ДФС від 15.06.2017 № 421, на їх звільнення за підпунктом "г" (через скорочення штатів) - при відсутності можливості подальшого використання на службі, пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

20.09.2018 позивача було попереджено про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Миколаївській області Головного управління ДФС у Миколаївській області.

21.11.2018 начальником ГУ ДФС у Миколаївській області, а також начальником Головного управління внутрішньої безпеки ДФС України внесено 2 подання на ім`я голови ДФС України про звільнення позивача з посади та служби в податковій міліції, за підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) пункту 64 Положення №114.

04.03.2019 головою ДФС України видано наказ №59-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », яким позивача звільнено з посади та податкової міліції ДФС України у запас за підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі), пункту 64 Положення № 114 (пункт 1 цього наказу).

04.03.2019 наказом начальника ГУ ДФС України в Миколаївській області №89-ос «Про оголошення наказу» оголошено наказ відповідача-1 від 04.03.2019 № 59-ос, вирішено вважати позивача таким, що припинив виконання обов`язків за посадою 04.03.2019 (пункти 1, 2 цього наказу).

Відповідно до частини першої статті 1 Кодексу законів про працю України цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статті 3, 4 КЗпП України встановлюють, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, а законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстави змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За приписами частини третьої статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Згідно з пунктом 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначаються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення № 114).

Підпункт «г» пункту 64 Положення № 114 передбачає, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі. Зазначена норма повністю кореспондується з вищезазначеними положеннями КЗпП України: звільнення за скороченням штатів можливе лише у разі відсутності можливості подальшого використання на службі - іншими словами, у разі відсутності інших вакансій та / або відмови працівника від зайняття іншої посади, що відповідає його кваліфікаційному рівню.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на день попередження позивача про наступне вивільнення та в період з вересня 2018 року по березень 2019 року Головне управління ДФС у Миколаївській області мало від 15 до 20 вакантних посад в органах податкової міліції.

Позивач стверджує, що відповідачі не пропонували позивачу жодну з цих посад, з на наявних у нього вакантних посадах. Відповідачі зазначене твердження не спростували, та визнали.

Таким чином, позивач не може бути звільнений за підпунктом «г» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) пункту 64 Положення №114, оскільки відповідачами жодним чином не вживалися заходи для використання позивача на службі але на іншій посаді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наказ ДФС України від 04.03.2019 №59-ос про звільнення ОСОБА_1 з 04.03.2019 з посади та податкової міліції ДФС України та наказ Головного управління ДФС України у Миколаївській області від 05.03.2019 № 89-о, яким оголошено наказ ДФС України від 04.03.2019 № 59-ос необхідно визнати протиправним та скасувати, позивача поновити на службі у податковій міліції Державної фіскальної служби України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Миколаївській області Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" №100 від 08.02.1995 року (далі-Порядку).

Згідно п. 2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При цьому, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Загальна тривалість вимушеного прогулу ОСОБА_1 у період з 05.03.19 по 23.05.2019 склала 54 робочих дня.

Відповідно до розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , розмір середньоденного грошового утримання позивача складало 560,94 гривень, а середньомісячне - 11499,19 грн. Відтак, сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 30290,76 гривень (54 роб. дня * 560,94 грн.). При цьому, із цієї суми 30290,76 грн., сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 11499,19 грн. підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанови про поновлення на посаді у відносинах публічної служби; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; виконуються негайно.

Сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, про понесення яких позивачем надані відповідні докази (квитанція, договір, свідоцтво, ордер), підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Доказів понесення інших витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8,Київ,047) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України від 04.03.2019 №59-ос про звільнення ОСОБА_1 з 04.03.2019 з посади та податкової міліції ДФС України.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС України у Миколаївській області від 05.03.2019 № 89-о, яким оголошено наказ ДФС України від 04.03.2019 № 59-ос.

4. Поновити ОСОБА_1 на службі у податковій міліції Державної фіскальної служби України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Миколаївській області Головного управління ДФС у Миколаївській області.

5. Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заробітну плату за час вимушеного прогулу з 05.03.2019 року по 23.05.2019 року у сумі 18791,57 гривень (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто одна грн. п`ятдесят сім коп.), без врахування середньої заробітної плати за одним місяць, що підлягає негайному виконанню.

5. Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за один місяць в розмірі 11499,19 гривень (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять грн. дев`ятнадцять коп.).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8,Київ,047) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 4000,00 гривень (чотири тисячі грн.).

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 4000,00 гривень (чотири тисячі грн.).

9. Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 6416,09 гривень та поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

9. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко