Справа № 160/1860/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2019 року Справа № 160/1860/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Трайдук С.В,
за участю: представника позивача Шеретової О.В представника відповідача Пономаренка О.О. представника третьої особи Капшук І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав, з урахуванням відповіді на відзив та письмових пояснень.
Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що станом на 22.03.2019 р. договір оренди землі від 20.07.2010 р. є чинним. ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради з питання розірвання договору оренди землі не звертався про, що свідчить лист Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 08.02.2019 р. № 2/2-8. Жодного належного доказу державної реєстрації припинення договору оренди землі укладеного між Дніпровською міською радою та позивачем на виконання вимог діючого законодавства України матеріали справи не містять.
Крім того, вимогами договору оренди землі передбачено, що повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі. Станом на 22.03.2019 р. орендовану земельну ділянку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 міській раді за актом приймання-передачі повернута не була. Дніпровська міська рада не приймала рішень стосовно розірвання чи припинення договору оренди землі, укладеного між міською радою та позивачем. Враховуючи викладене представник третьої особи просила суд відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.07.2010 року між ОСОБА_1 та Дніпропетровською міською радою укладено Договір оренди землі, згідно якого у користування позивача була передана земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,8734 га.
Договір оренди землі посвідчено 20.07.2010 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С. за №277 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 20.07.2010 р. за №4034030.
21.09.2010 р. укладено додатковий договір до договору оренди землі, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С. за №393.
Згідно з п.2.2. Договору оренди на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.07.2010 р. на земельній ділянці розташовано одноповерхову капітальну будівлю із одноповерховими капітальними прибудовою, гаражем та навісом; одноповерхову капітальну будівлю із ґанком, цегляну вбиральню, склад, навіс із металевим каркасом, залізобетонна огорожа. Земельна ділянка надана по фактичному розміщенню будівель та споруд виробничої дільниці з виготовлення пам`ятників. Згідно до п.3.1. Договору строк оренди - 15 років - до 20.07.2025 р.
Судом також встановлено, 20.09.2017 року на підставі договору дарування, посвідченого 20.09.2017 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко С.В., зареєстрованим в реєстрі за №2489, об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Оцупа Олександра, будинок 16а, що складається з: виробничого корпусу, літ.А-1, А1-1, загальною площею 135,9 кв.м., гаража літ.Б-1 загальною площею 40,8 кв.м., прохідної літ.В-1, загальною площею 17,2 кв.м., убиральні літ.Г, складу Д-1 загальною площею 36,9 кв.м., навісу літ.Е , огорожі 1, 2, було відчужено позивачем ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Дані обставини підтверджуються відповідним Договором дарування від 20.09.2017 р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97878424 від 20.09.2017 р.
Як видно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №143834280 від 02.11.2018 р. власником вищезазначеного нерухомого майна станом на 02.11.2018 р. є ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 2568 (НМТ 072270, НМТ 072271), виданий 26.09.2017 р. видавник: Коваленко С.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області.
Листом від 17.10.2017 р. за №54/1 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради було надано відповідь на лист позивача від 28.09.2017 р. про припинення договору оренди, згідно якого місцева рада вважає, що припинення договору оренди не відбулось, а договір є чинним до моменту його розірвання шляхом укладення додаткової угоди після ухвалення відповідного рішення міською радою.
Так, спірним у цій справі є визначення, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
Відповідно до підпункту 14.1.72. пункту 14.1. статті 14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Згідно із пункту 269.1. статті 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.
Пунктом 270.1. статті 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Відповідно до пункту 286.1. статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Згідно із пункту 287.6. статті 287 ПК України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
Відповідно до частин першої та другої статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Статтею 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно з пункту 287.7. статті 287 ПК України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
Отже, виходячи з наведеного, особа, яка придбала (отримала як подарунок) будівлю має сплачувати земельний податок на загальних підставах за земельну ділянку, на якій розташовано таку будівлю, з урахуванням прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Обов`язок зі сплати земельного податку для фізичної особи-власника чи користувача земельної ділянки залишається незмінним незалежно від реалізації цією особою певних наданих їй прав, у разі набуття нею статусу суб`єкта господарювання, діяльність якого пов`язана з використанням земельної ділянки або без такого.
У розумінні положень п.п.14.1.72., п.п.14.1.73. п.14.1 ст.14, п.269.1.-269.2. ст.269, п.270.1.1. - 270.1.2., п.270.1. ст.270, п.291.2. ст.291, п.п.297.1.4. п.297.1. ст.297 ПК України, платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.
Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на підставі договору дарування передав у власність ОСОБА_2 об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності набуте на підставі договору дарування нерухомого майна від 20.09.2017 року, посвідчене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко С.В., та зареєстроване в реєстрі за №2489.
Відповідно до п.2 договору об`єкт нерухомого майна, що відчужується за цим договором, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та розташований на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, площею 0,8734 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , держфонду, яка надана для комерційного використання.
Відповідно до п.269.1. ст.269, п.270.1. ст.270, п.287.1. ст.287, п.286.6. ст.286, п.287.8. ст.287, п.286.1. ст.286 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п.14.1.42. п.14.1. ст.14 ПК України дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.
З аналізу викладених норм вбачається, що для цілей оподаткування земельним податком особа повинна мати статус землевласника/землекористувача, набутого у встановленому чинним законодавством порядку.
Отже, обов`язок сплати земельного податку виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею.
За статтями 125 і 126 цього Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За частиною 3 статті 7 Закону України від 06.10.1998 року №161-ХІV Про оренду землі до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.
Так, якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до вимог ПК України, земельна ділянка під об`єктами нерухомості (будівлями та спорудами), яка є в користуванні позивача, є об`єктом оподаткування, а позивач як користувач земельної ділянки, є платником земельного податку.
Відповідачем не надано доказів того, що починаючи з вересня 2017 року позивач є власником/користувачем спірної земельної ділянки, відтак контролюючим органом безпідставно нараховано позивачу податкове зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік на суму 356 253,90 грн.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що позов задоволено, сплачений судовий збір в розмірі 3 562,54 грн., підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 3 562,54 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 03.05.2019 року.

Суддя К.С. Кучма