Справа № 750/11721/13-а
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року, суддя Литвиненко І.В., за заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Чернігові, заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2014 року по адміністративній справі № 750/11721/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії в якій просила: змінити спосіб виконання рішення суду в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити їй виплату раніше призначеної пенсії на пільгових умовах з 01.02.2012 року та встановити в цій частині наступний спосіб виконання постанови суду від 18.04.2014 року - стягнути з Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на користь заявниці пенсію за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2014 року по адміністративній справі № 750/11721/13-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Деснянського районного суду м. Чернігові від 11.12.2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Чернігові задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної з 10.08.2008 року. Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 01.02.2012 року.

26 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2014 року по адміністративній справі № 750/11721/13-а, в якій просила змінити спосіб виконання рішення суду в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити їй виплату раніше призначеної пенсії на пільгових умовах з 01.02.2012 року та встановити в цій частині наступний спосіб виконання рішення суду, а саме: стягнути з Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на користь заявниці пенсію за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, у відповідності з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способам. Змінюючи спосіб і порядок судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 року у справі №759/1928/13-а.

Таким чином, суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для невиконання постанови суду першої інстанції є відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, колегія суддів погоджується з висноком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства України, порушень норм матеріального та процесуального законодавства під час її постановлення допущено не було, а тому підстави для скасування зазначеної ухвали відсутні.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Повний текст виготовлено: 22 травня 2019 року.