Справа № 820/3373/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р. Справа № 820/3373/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 (суддя Мельников Р.В., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 02.07.18) по справі № 820/3373/18

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не здійсненні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні (в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби) з урахуванням помісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби та відмову виплатити своєчасно не виплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 (в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби) з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби, а також здійснити виплату суми перерахунку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання Рішення законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 382 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Відповідач явку свого представника у судове засідання суду апеляційної інстанції не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , проходив військову службу в Збройних силах України на посаді військового комісара Вовчансько-Великобурлуцького об`єднаного районного військового комісаріату Харківської області територіального управління "Північ".

Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 року №109 (а.с. 14).

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по стройовій частині) від 11.05.2013 року №324 відповідно до ч.6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підполковника ОСОБА_1 , військового комісара Вовчансько-Великобурлуцького об`єднаного районного військового комісаріату Харківської області територіального управління "Північ" звільнено з військової служби у запас за пунктом "б" (за станом здоров`я). При цьому, вказано, що вислуга років у збройних силах календарна - 32 роки 09 місяців, пільгова - 37 років 07 місяців (а.с. 13).

В подальшому, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 31.05.2013 року №109 підполковника ОСОБА_1 , військового комісара Вовчансько-Великобурлуцького об`єднаного районного військового комісаріату Харківської області територіального управління "Північ", який наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 17.05.2013 року №324 о/с звільнено, виключеног зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення 31.05.2013 року, наказано виплатити вихідну допомогу при звільненні за 32 роки в розмірі 50 % в сумі 60816,00 грн. (а.с. 14).

Позивач, вважаючи, що відповідачем нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні було протиправно здійснено без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, 04.04.2018 року звернувся до відповідача із відповідною заявою щодо здійснення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби, та здійснити позивачу доплату своєчасно не виплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (а.с. 15-16).

Листом від 10.04.2018 року №126/ВФЗ відповідачем повідомлено позивача, що у травні 2013 року йому була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні відповідно до вимог діючого законодавства, а щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація грошового забезпечення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не враховується (а.с. 17).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода не підлягає врахуванню під час розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності та не має статусу основного чи додаткового виду грошового забезпечення військовослужбовця, у зв`язку з чим підстави для включення індексації до розрахунку суми одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно із ч.4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захиствійськовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та має забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до абз. 1 п. 2 ст. 15 Закону України військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Крім того, положеннями п.1 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», встановлено виплату щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській схороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Постановою КМУ від 13.03.2013 р. № 161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року N 889" для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих. що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження служби отримував щомісячну винагороду у розмірі 20 % місячного грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, така додаткова винагорода була нарахована та виплачувалась позивачу до його звільнення з військової служби.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та щомісячна додаткова грошова винагорода, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже в силу положень ст. 9 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація є складовими місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинні включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов`язання Харківський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби та зобов`язання відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.

Відносно вимоги позивача визнати протиправними дії Харківського обласного військового комісаріату щодо відмови виплатити своєчасно не виплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними, оскільки на час розгляду справи право позивача не є порушеним, оскільки лише після вчинення перерахунку у відповідача виникне обов`язок виплати відповідних коштів.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. а

Висновки суду щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення на підставі Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року №595 судова колегія оцінює критично, виходячи з наступного.

Так, положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено врахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації при обчисленні грошового забезпечення, у свою чергу Інструкція містить протилежну норму.

Отже, має місце конкуренція правових норм.

Положеннями ст. 4 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, у даному випадку застосуванню підлягають положення саме Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яким визначено, що одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щомісячна додаткова грошова винагорода та індексацій, входять до складу грошового забезпечення.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, суд зазначає, що згідно приписів ч.1 ст. 382 КАС України встановлення такого контролю є правом, а не обов`язком суду, відповідно до фактичних обставин справи.

В даній справі суд не вбачає підстав для застосування судового контролю, оскільки судовим рішенням відповідача суб`єкта владних повноважень, зобов`язано вчинити певні дії на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дав оцінку усім вказаним обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку із чим ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі № 820/3373/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби.

Зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби.

Зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 24.05.19.