Справа № 686/4228/19
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4228/19
УХВАЛА

іменем України

20 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Василевської К.В. позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 . відповідача Лаврентьєва Ю.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича про зобов`язання державного реєстратора вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Хмельницький міськрайонний суд з позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича здійснити державну реєстрацію права власності на 2/9 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 2018 року, що видане приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Юрієм Вікторовичем та зареєстроване в реєстрі за № 1032.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.07.2018 року ОСОБА_3 , було подано до державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 29152988 для проведення державної реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2018 року, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Юрієм Вікторовичем та зареєстроване в реєстрі за №1032.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Юрія Вікторовича у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 42050093 від 13.07.2018 року в результаті розгляду заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було відмовлено в державній реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку, що розташований за адресою, АДРЕСА_1 , оскільки є незакритий розділ Державного реєстру прав на нерухоме майно, в якому зазначено, що майно перебуває в процесі поділу.

Так, у повідомленні про надання інформації за вих. №561/01-16 від 23.07.2018 року приватним нотаріусом Лаврентьєвим Ю ОСОБА_4 В., зазначено, що у ході здійснення перевірки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено наступну інформацію:

- у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ, в якому зазначено: "Об`єкт в процесі поділу", на житловий будинок, частка якого входить до складу спадкового майна;

- в процесі поділу вказаного Розділу, держаним реєстратором, у зв`язку із виділенням в натурі 1/2 частки житлового будинку на підставі рішення суду було прийнято рішення про створення нового окремого об`єкту нерухомого майна, якому присвоєно нову адресу. В зв`язку з чим змінилася площа та частки у праві власності на будинок, що спадкується.

Враховуючи відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор повідомив позивача про те, що він не має права вносити будь-які зміни в Розділ нерухомого майна, якщо він перебуває "в процесі поділу" окрім як закрити його.

Вважаючи, що дана відмова порушує права позивача, як власника нерухомого майна, позивач звернулася в Хмельницький міськрайонний суд з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18.02.2019 року вирішено передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича про зобов`язання державного реєстратора вчинити дії.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено її до розгляду на 20.05.2019 року о 11:30 год.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та надала суду пояснення за змістом позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, та надав суду пояснення згідно відзиву поданого на даний позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.07.2018 року ОСОБА_3 подала до державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 29152988 для проведення державної реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2018 року, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Юрієм Вікторовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 1032.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Юрія Вікторовича у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 42050093 від 13.07.2018 року в результаті розгляду заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було відмовлено в державній реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку, що розташований за адресою, АДРЕСА_1 , та зазначено, що право власності на заявлений об`єкт нерухомого майна не може бути зареєстровано до моменту завершення реєстраційних дій з об`єктом в процесі поділу.

Згідно листа № 561/01-16 від 23.07.2018 року "Про надання інформації" державний реєстратор прав на нерухоме майно, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєв Юрій Вікторович повідомив, що ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області, було заведено спадкову справу, на підставі поданих документів спадкоємиця просить видати свідоцтво про право на спадщину на 2/9 частки житлового будинку, у ході здійснення перевірки - Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ним було виявлено наступну інформацію:

- у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ, в якому зазначено: "Об`єкт в процесі поділу", на житловий будинок, частка якого входить до складу спадкового майна;

- в процесі поділу вказаного Розділу, держаним реєстратором, у зв`язку із виділенням в натурі 1/2 частки житлового будинку на підставі рішення суду було прийнято рішення про створення нового окремого об`єкту нерухомого майна, якому присвоєно нову адресу. В зв`язку з чим змінилася площа та частки у праві власності на будинок, що спадкується.

Враховуючи відомості зазначені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор повідомив позивача про те, що він не має права вносити будь-які зміни в Розділ нерухомого майна, якщо він перебуває "в процесі поділу" окрім як закрити його.

Вважаючи, що дана відмова порушує права позивача, як власника нерухомого майна, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України та статті 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України випливає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведеними положеннями процесуального закону окреслюється перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій. Викладене, на переконання судової колегії, підтверджує відсутність в адміністративних судів правових підстав для вирішення питань про право цивільне у межах оскарження таких дій, рішень чи бездіяльності.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Крім того, судом враховується, що у даній справі спір пов`язаний з реалізацією права власності, зокрема реалізацією права особи на набуття у власність об`єкту нерухомого майна, тобто з цивільним правом. Відповідач у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, а є органом, якій виконує свої обов`язки щодо реєстрації (обліку) у відношеннях з власником майна.

Спір про захист права конкретної фізичної особи на нерухоме майно є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

Той факт, що відповідачем є державний реєстратор, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 26.09.2018 року у справі № 643/4359/17.

Спір про зобов`язання державного реєстратора прийняти рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Наведений висновок відображений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому суд вважає за необхідне наголосити на тому, що позовна вимога про зобов`язання державного реєстратора провести державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно є похідною від відносин, що виникли з приводу реалізації права власності на житло.

Суд вважає, що така правова ситуація зумовлює появу спору про право, вирішення якого з огляду на коло суб`єктів та правову основу спору віднесено до цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відтак, оскільки спірні правовідносини фактично пов`язані із захистом порушеного права власності на об`єкт нерухомості, суд приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися з урахуванням суб`єктного складу учасників справи за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі необхідно закрити.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно із частинами 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" установлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частин 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 при зверненні до суду з даним позовом сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн., підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 686/4228/19 за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича про зобов`язання державного реєстратора вчинити дії.

Повернути ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок), сплачений при подачі даного позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24 травня 2019 року

Головуючий суддя В.К. Блонський