Справа № 640/20989/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Літвіної Н.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року та заперечення на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Міністерство внутрішніх справ України звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , в якій просило: визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 13.11.2018 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні №55511255; зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюту І.М. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №55511255.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 13.11.2018 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні №55511255.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу н адресу суду не надходив.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року у справі №826/26222/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ від 23.10.2015 року №1598 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 30.10.2015 року №2211 про звільнення ОСОБА_1 за порушення дисципліни. Визнано недійсним запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення з органів внутрішніх справ за наказом від 30.10.2015 року №2211. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора (за рахунок посади старшого інспектора з особливих доручень) відділу супроводження розслідувань Управління міжнародного розшуку та супроводження розслідувань Робочого апарату Укрбюро з 01.11.2015 року. Зобов`язано МВС України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2015 року по день ухвалення судового рішення.

22.12.2017 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі №826/26222/15 про зобов`язання МВС України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2015 року по день ухвалення судового рішення.

11.01.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №55511255 з виконання вказаного виконавчого листа №826/26222/15 від 22.12.2017 року, зобов`язано МВС України виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

05.02.2018 року до відповідача надійшла заява ОСОБА_1 в якій він повідомив, що на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року МВС України виплатило йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року в сумі 30570 грн. Однак, позивач вважає, що МВС України повинно виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року в сумі 85764 грн.

24.04.2018 року до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява ОСОБА_1 в якій він додатково до обставин, зазначених в попередній заяві вказує, що не погоджуючись із розміром виплаченого йому МВС України грошового забезпечення за час вимушеного прогулу звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності МВС України, яка полягає у недоплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року та стягнення з МВС України недоплаченого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2018 року у справі №826/2222/18 відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою, яка мотивована тим, що суд не може зобов`язати МВС України виконати судове рішення шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки примусове виконання рішень здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

26.06.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. сформовано вимогу державного виконавця, якою зобов`язано МВС України виконати виконавчий лист №826/26222/15 від 22.12.2017 року в повному обсязі з урахуванням доводів, викладених стягувачем у заяві від 24.04.2018 року протягом 10 робочих днів з моменту отримання вимоги.

Листом від 20.07.2018 року №15/4-2697 МВС України повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року у справі №826/26222/15 шляхом виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року в сумі 30570 грн.

23.08.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. у рамках виконавчого провадження №55511255 прийнято постанову про накладення штрафу на МВС України в сумі 5100 грн. за неповне виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року у справі №826/26222/15.

13.11.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. у рамках виконавчого провадження №55511255 прийнято постанову про накладення штрафу на МВС України в сумі 10200 грн. за неповне виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року у справі №826/26222/15.

26.11.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. направлено до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

27.11.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. у рамках виконавчого провадження №55511255 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

МВС України, не погоджуючись із постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. від 13.11.2018 року у виконавчому провадженні №55511255, звернулось до суду із даним позовом, який було частково задоволено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частин 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Згідно оскаржуваної постанови від 13.11.2018 року у виконавчому провадженні №55511255, мотивуючи виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року у справі №826/26222/15, державний виконавець виходив з того, що стягувач не погоджується із розміром виплаченої йому суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року, а в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2018 року у справі №826/2222/18 вказано, що питання стягнення на користь ОСОБА_1 недоплаченого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року вирішується в рамках виконавчого провадження.

Однак, державним виконавцем не враховано, що станом на 13.11.2018 року ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2018 року у справі №826/2222/18 не набрала законної сили, оскільки була скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 року у справі №826/2222/18, якою задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано дану ухвалу, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2018 року у справі №826/2222/18 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до МВС України про визнання протиправною бездіяльності МВС України, яка полягає у недоплаті позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року та стягнення з відповідача на користь позивача суми недоплаченого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 50182,65 грн.

Таким чином, питання щодо належної до виплати МВС України ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.11.2015 року по 27.07.2017 року та питання щодо повноти виконання МВС України постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року у справі №826/26222/15, вирішується Окружним адміністративним судом міста Києва у рамках судового розгляду адміністративної справи №826/2222/18.

Станом на час прийняття даного судового рішення, судове рішення в адміністративній справі №826/2222/18 не прийнято.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець, констатуючи у постанові від 13.11.2018 року у виконавчому провадженні №55511255 факт неповного виконання МВС України постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року у справі №826/26222/15, безпідставно керувався ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2018 року у справі №826/2222/18, яка станом на 13.11.2018 року була скасована.

Колегія суддів вважає, що накладення на МВС України штрафу, згідно постанови від 13.11.2018 року у виконавчому провадженні №55511255, було зроблено на підставі передчасних та необґрунтованих висновків відповідача та вказує на протиправність постанови від 13.11.2018 року у виконавчому провадженні №55511255, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №55511255, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у її задоволенні, оскільки станом на час подання позову МВС України виконавче провадження вже закінчене на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", згідно постанови державного виконавця від 27.11.2018 року.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 271, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Літвіна Н.М.

Сорочко Є.О.