Справа № 160/3130/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2019 року Справа № 160/3130/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.
представника позивача представника відповідача Майтак І.В., Єгорова А.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, -
08 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Офісу великих платників податків ДФС від 02.04.2019 року №728 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Кривбасзалізрудком».
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що оскаржуваний наказ про призначення перевірки №728 від 02.04.2019 р. прийнято на відсутності підстав та умов, визначених підпунктами 78.1.4 пункту 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, із дотриманням яких законодавець пов`язує можливість проведення документальної позапланової перевірки. На всі запити контролюючого органу позивачем надавались письмові пояснення та документи щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Інкомстальплюс» та ТОВ «Завод «Амплітуда». Крім того, відповідачем не пояснено, яких саме документів було недостатньо. З урахуванням наведеного відповідач не мав обґрунтованих підстав призначати позапланову перевірку на підставі 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/3130/19 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримала і просила задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала, посилаючись на відзив на позовну заяву, з огляду на викладені у ньому обставини.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
У відповідь на запит контролюючого органу від 22.02.2019 року №9338/10/28-10-46-15 позивач листом від 14.03.2019 р. №53-14/678 повідомив, що не вбачає можливості надати будь-які додаткові пояснення та їх документальне підтвердження з приводу взаємовідносин ТОВ «Інкомстальплюс» з його контрагентами.
На підставі наказу від 02.04.2019 р. №728 винесені направлення на перевірку від 03.04.2019 р. №108/28-10-46-15 та від 03.04.2019 р. №109/28-10-46-15.
03 квітня 2019 року співробітниками Офісу великих платників податків ДФС складено акт №18/28-10-46/15 від 03.04.2019 р. про відмову в допуску до проведення перевірки, про що складено акт №18/28-10-46-15 від 03.04.2019 року.
Не погодившись із прийнятим наказом, позивач звернувся з позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Так, згідно з пп. 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1. статті 16 Податкового Кодексу України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Право контролюючого органу отримувати безоплатно від платників податків у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів встановлене підпунктом 20.1.2. пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України.
Відповідно до п. 73.3 ст.73 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Аналогічні положення закріплені в п. 9 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245.
Відповідно до п.п.9, 10, 12 вказаного Порядку органи державної податкової служби мають право звернутися до суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв`язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.
Запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.
У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
Письмовий запит про подання інформації надсилається суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;
- виникнення потреби у визначенні рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;
- виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
- подання щодо платника податків скарги про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;
- проведення зустрічної звірки;
- в інших випадках, визначених Податковим кодексом України.
За змістом положень п. 73.3 ст. 73 Податкового Кодексу України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
Окрім цього, відповідачем наголошено на тому, що ним з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту її реального здійснення, оскільки внаслідок дослідження ланцюгів постачання ТМЦ не встановлено імпортера, який здійснював би придбання зазначених ТМЦ та вітчизняних виробників продукції, не встановлено фактичного виробника, походження ТМЦ.
У силу приписів закону вимога про надання відповідної інформації повинна визначати у запиті конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин. У разі наявності обставин для подання інформаційного запиту, що передбачені пп.1, 3 абз.3 п.73.3 ст.73 ПК України, податковий орган повинен вказати у запиті, які саме факти свідчать про порушення платником податків законодавства.
Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
Натомість, у розглядуваному випадку вказані вимоги закону відповідачем дотримані.
Окрім того, згідно з листами-відповідями від 14.09.2018 р. №53/14/2460, від 03.09.2018 р. №53-14/2311 та від 14.03.2019 р. №53-14/678 позивачем фактично не надано в повному обсязі пояснень та документів на наведені запити відповідача.
Лист позивача від 14.03.2019 р. за вих.№53-14/678 на запит від 22.02.2019 р. №9338/10/28-10-46-15 не містить обґрунтованих пояснень щодо походження ТМЦ, придбаних позивачем у контрагента ТОВ «Інкомстальплюс», а лише застереження, що позивач не вбачає можливості надати будь-які додаткові пояснення та їх документальне підтвердження з приводу взаємовідносин ТОВ «Інкомстальплюс» з його контрагентами
Доводи представника позивача про відсутність у податкового органу передбаченої пп. 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України підстави для винесення наказу про проведення перевірки не беруться судом до уваги.
Правовою підставою для проведення позапланової перевірки відповідачем визначено приписи п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.
За змістом пп.78.1.14 п.78.1 ст.78 ПК України, який був правовою підставою для прийняття спірного наказу, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Таким чином, з наведеної норми видно, що виявлення фактів, які свідчать про можливу недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, може бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями у визначений законом строк.
За таких обставин, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Однак, у випадку, якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Крім того, положення Податкового кодексу України не містять заборони податковому органу проводити перевірку платника податків у разі надання таким платником на запит податкового органу документів в обсязі, недостатньому для того, щоб контролюючий орган міг дійти висновку про відсутність допущених платником податків порушень без проведення перевірки.
Отже, під час судового розгляду встановлено дотримання відповідачем обов`язкових умов для проведення позапланової виїзної документальної перевірки, що дає підстави для висновку про обґрунтованість прийнятого наказу № 728 від 02.04.2019 р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Кривбасзалізрудком».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, суд доходить висновку, що наказ Офісу великих платників податків ДФС від 02.04.2019 року №728 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Кривбасзалізрудком» було прийнято відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і відповідають критеріям, визначеним у ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» є необґрунтованими, відтак, задоволенню не підлягають.
Згідно зі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 242-243, 245-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 травня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський