Справа № 160/2714/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року Справа № 160/2714/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.
представника позивача представника відповідача Летуча О.В., Панковська Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним дії та скасування податкового повідомлення-рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просило:
- визнати дії посадових осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо призначення і проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «МТПО Днепр» (38836499) по взаємовідносинам із ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» (39449098) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року протиправними;
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у відповідача були відсутні законодавчо обґрунтовані підстави для призначення та проведення перевірки, крім того оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту перевірки, інформація в якому не відповідає об`єктивній дійсності, а отже, відповідачем здійснено безпідставне донарахування грошових зобов`язань, що тягне за собою негативні наслідки майнового характеру для позивача.
Ухвалою суду від 27.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Актом перевірки встановлено наступні порушення:
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування за 2015 рік у сумі 47 800,00 грн.;
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 2015 рік у сумі 6 156,00 грн.;
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 16 400,00 грн., в тому числі за квітень 2015 року у сумі 7 038,00 грн., за червень 2015 року в сумі 9 362,00 грн.
Не погодившись з висновками Акту перевірки ТОВ «МТПО Днепр» звернулось до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із запереченнями.
На підставі висновків Акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області було винесено податкові повідомлення рішення:
Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «МТПО Днепр», скориставшись своїм правом на адміністративне оскарження, подало скаргу до Державної фіскальної служби України.
Правомірність проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та законність винесених ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Щодо правомірності дій посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області з призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, суд зазначає наступне.
06.02.2018 року ТОВ «МТПО Днепр» були надані пояснення та документальні підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД».
Водночас, жодного доказу, що підтверджує отримання відповідачем означених пояснень та документальних підтверджень по взаємовідносинам з ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» матеріали справи не містять. Факт отримання вказаних пояснень відповідачем заперечується.
Копія наказу № 4896-п від 27.08.2018 року та повідомлення № 2022 від 27.08.2018 року надіслані на адресу позивача 29.08.2018 року, що підтверджується відбитком календарного штемпелю на конверті, який повернувся із позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Порядок отримання податкової інформації контролюючими органами регламентовано ст. 73 Податкового кодексу України.
Зокрема, п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності двох умов, таких як: 1) виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства; 2) ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит податкового органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що перевірка ТОВ «МТПО Днепр» проведена на підставі наказу керівника контролюючого органу, за наявності підстав для її проведення, та з дотриманням умов надіслання до початку перевірки платнику податків копії наказу про її проведення та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, є правомірною.
Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наказ на проведення перевірки в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувався, а тому є діючим та має юридичну силу.
Між тим, враховуючи, що контролюючим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, оспорювані дії щодо проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, визнання незаконними дій не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки оскаржувані дії відповідача не є юридично значимими для позивача.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 2а-9967/12/2670 (провадження № К/9901/499/18).
Приймаючи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, у зазначених спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені вимогами чинного законодавства, з урахуванням всіх обставин справи.
Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
У відповідності до п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «МТПО Днепр» (Покупець) та ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» (Продавець) був укладений договір № 0304007 від 03.04.2015 року, у відповідності до умов якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити запасні частини надалі Продукція відповідно до Заявок Покупця .
На підтвердження виконання умов означеного договору позивачем були надані такі первинні бухгалтерські документи:
- видаткові накладні: № ЗТ-040401 від 04.04.2015 року, № ЗТ-041410 від 14.04.2015 року, № ЗТ-041608 від 16.04.2015 року, № ЗТ-041016 від 10.04.2015 року;
- рахунки-фактури: № ЗТ-040401 від 04.04.2015 року, № ЗТ-041608 від 16.04.2015 року, № ЗТ-041016 від 10.04.2015 року;
- картка рахунку 631 за 2015 рік по ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД».
Вирок суду набрав законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року по справі № 757/40848/15 ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» () визнано фіктивним.

Крім того, зі змісту вказаного вироку вбачається, що засновник і директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю.

Відтак, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За положеннями ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Процесуальна норма вказує на обов`язковість використання вироку постановленого в кримінальній справі та межі такої обов`язковості.

Встановлення вироком того, що контрагент позивача є юридичною особою, створеною для прикриття незаконної діяльності з метою сприяння суб`єктам господарювання реального сектору економіки в мінімізації податкових зобов`язань, шляхом формування незаконного податкового кредиту, господарська діяльність ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» () не велась.

Первинні документи, що були надані до суду підписувались громадянином ОСОБА_2 за винагороду. Вказані обставини визнані Печерським районним судом м. Києва та є такими, що не потребують повторного доведення відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, господарські операції, реальність яких оспорюється, вироком, на який посилається відповідач, зафіксовано об`єктивну сторону складу злочину, зафіксовані обставини, які свідчать про не здійснення господарських операцій контрагентом позивача будь з ким.

Крім того, суд проаналізувавши матеріали справи встановив, що відповідно до інформаційних баз даних ДФС України ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» () зареєстроване Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві, свідоцтво про державну реєстрацію від 01.10.2014 року № 00055430. Станом на теперішній час перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Стан платника - «28» триває процедура припинення. Основний вид діяльності - 46.19 «Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту». Свідоцтво платника ПДВ № 200196596 від 01.12.2014 року (анульоване 30.06.2015 року за рішенням контролюючого органу). Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (звіт за формою 1-ДФ) за 2 квартал 2015 року на підприємстві працювала одна особа - директор. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларація з податку на прибуток за 2015 рік підприємством не надано.

З огляду на встановлені судом обставини встановлено, що контрагент позивача не здійснював фактичну статутну діяльність, а лише складав фінансово-господарські документи, а також зважаючи на положення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, суд критично оцінює долучені до справи копії первинних документів. Суд вважає, що в даному випадку, маючи встановлені вироком суду факти проведення контрагентом позивача безтоварних операцій, складені та належним чином оформлені документи не можуть вважатися первинними документами та не приймаються судом до уваги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі № 813/7159/14 (провадження № К/9901/9351/18).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 травня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський