Справа № 120/1211/19-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2019 р. Справа № 120/1211/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що на виконання постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №132/3662/17 і нової довідки №12143 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, наданої Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було проведено розрахунок, перерахунок пенсії, а виплата доплати розстрочена відповідно до Постанови КМУ №103 від 21.02.2018.

Відтак, позивач вважає, що за вини відповідача йому не вчасно проведено перерахунок раніше призначеної пенсії та порушено строки її виплати, в зв`язку з чим він втратив частину доходів, які згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 підлягають виплаті за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

На підставі цього, позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням в добровільному порядку здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії без обмеження будь-яким строком з 01.01.2016 по дату фактичного перерахунку.

Однак, листом №455/Ш-12 від 22.03.2019 відповідач відмовив позивачу у здійснені розрахунку, нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Не погоджуючись з вказаними діями пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з вимогами:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у розрахунку, перерахунку та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 - протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вчинити дії та здійснити ОСОБА_1 розрахунок, перерахунок та виплату однією сумою компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 без обмеження будь яким строком з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Ухвалою суду від 11.04.2019 позовну заяву залишено без руху.

В межах строку, наданого судом на усунення недоліків, 22.04.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 11.04.2019.

Ухвалою суду від 26.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) в порядку визначеному ст. 263 КАС України.

17.05.2019 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вказав, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначаються Законом України від 09.04.1992 року № 2262- XI "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262). Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 8 Закону № 2262).

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 у справі №132/3662/17, що набрала чинності на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018, позов ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - задоволено. Зобов`язано головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області №12143 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2016.

Вказане судове рішення добровільно виконано головним управлінням 26.03.2018 та проведено перерахунок пенсії позивача, новий розмір якої склав - 4281,68 грн. Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 26.03.2018 ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 всього нараховано - 45470,24 грн.

Заборгованість за рішенням у справі №132/3662/17 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі - 38922,16 грн. підлягають виплаті ОСОБА_3 в порядку постанови Кабінету Міністрів від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова КМУ № 103).

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 103, сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків, з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії розрахованої та місячним розміром отриманої особою пенсії до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Після отримання від Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області 26.03.2018 нової довідки про розмір грошового забезпечення №12627, виданої на виконання Постанови КМУ №103 - 23.04.2018 головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016. Внаслідок проведеного перерахунку, основний розмір пенсії позивача склав - 4245,70 грн., так як розмір грошового забезпечення в довідці виданій на виконання Постанови КМУ №103 менший, внаслідок чого позивачу щомісячно здійснюється доплата до попереднього розміру - 35,98 грн.

Нараховані на виконання рішення суду кошти в сумі - 863,52 грн. підлягають виплаті з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок 649).

З 01.01.2019 головним управлінням відповідно до затвердженого графіку розпочато виплату ОСОБА_3 донарахованих сум за рішенням у справі №132/3662/17 в порядку Постанови КМУ №103 в розмірі - 792,89 грн. щомісячно.

В свою чергу, вимоги викладені в судових рішеннях про виплату пенсії не вказують на зобов`язання здійснення одноразового платежу, оскільки відповідно до ст.1 Закону України від. 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового; державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №132/3662/17 винесено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 відповідно до довідки ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області №12143 від 17.05.2017 про розмір грошового забезпечення наданої відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №988 від 15.11.2015, наказу Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду головним управлінням 26.03.2018 проведено перерахунок пенсії позивача, новий розмір пенсії склав - 4281,68 грн.

28.02.2019 позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до ЗУ від 19.10.2000 №2050.

22.03.2019 відповідач листом №455/Ш-12 відмовив позивачу у виплаті компенсації. Підстави відмови, наведені у вказаному листі, відповідають підставам, наведеним відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Не погодившись з такою відмовою ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд виходить з наступного.

В силу прямої дії ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

- пенсії;

- соціальні виплати;

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За правилами статті 3 цього закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, положення зазначених статей Закону № 2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Відповідно до ст. 4 Закону №2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Пункти 1, 2 цього Порядку №159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно пункту 4 Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Статтею 55 Закону України від 09.04.1992, № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) також визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виходячи з вищенаведеного, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ, ст. 55 Закон № 2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 по справі №522/5664/17 (провадження К/9901/2999/17), від 20.02.2018 по справі №336/4675/17 (провадження №К/9901/23/17), і від 05.10.2018 по справі №162/787/16-а (провадження №К9901/33652/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

З наведеного слідує, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 26.03.2018 ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 всього нараховано - 45470,24 грн.

Як встановлено судом, заборгованість відповідача за рішенням суду у справі №132/3662/17 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 38922,16 грн. підлягає виплаті позивачеві в порядку постанови КМУ від 21.02.22018№103, та станом на день звернення до суду з даним позовом не здійснена у повному обсязі.

Разом з тим, нараховані на виконання рішення суду кошти у сумі 863,52 грн. підлягають виплаті позивачеві в порядку постанови КМУ від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, та станом на день звернення до суду з даним позовом не здійснена.

Отже, виплата доплати перерахованої пенсії позивачу за рішенням суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не здійснена, а отже відсутня виплата основної суми доходу в розумінні Закону №2050-ІІІ, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду у справах №522/5664/17, №336/4675/17 та №162/787/16-а, встановлених обставин у цій адміністративній справі, і позовних вимог, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки донарахована сума пенсії у розмірі 45470,24 грн. не виплачена відповідачем, а відтак позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити розрахунок, та перерахунок та виплату однією сумою компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії без обмеження будь яким строком з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії задоволенню не підлягають, адже ці вимоги передчасні.

У даному випадку відповідачем доведено правомірність відмови позивачу у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати недоплаченої частини пенсії на виконання рішення суду у справі №132/3662/17, оскільки донарахована сума пенсії не виплачена відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, відповідно до вимог ст.139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Комар Павло Анатолійович