Справа № 0740/852/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3154/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року, ухвалене суддею Гаврилко С.Є. у м.Ужгороді Закарпатської області о 13:51, повний текст якого складений 12 лютого 2019 року, у справі №0740/852/18 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2018 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача - Управління Держпраці у Закарпатській області, у якому просила визнати протиправним та скасувати акт інспекційного відвідування № ЗК 325/217/АВ від 13.07.2018 року та постанову про накладення штрафу уповноваженими особами Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК325/217/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-140 від 02.08.2018 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року було закрито провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акту інспекційного відвідування № ЗК 325/217/АВ від 13 липня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що підставою прийняття оскаржуваної постанови є акт інспекційного відвідування в якому вказано, що ФОП ОСОБА_1 допущено до виконання робіт ОСОБА_2 без укладення трудового договору. Разом із тим, ФОП ОСОБА_1 надані інспектору пояснення про те, що ОСОБА_2 являється її донькою і знаходилася в приміщенні, де проводилася перевірка, виключно, для дотримання порядку за час поки ФОП ОСОБА_1 відлучилася у місто. Жодних дій чи обов`язків бармена вона не вчиняла так як не працює у ФОП ОСОБА_1 Крім того, дане приміщення використовується і іншим приватним підприємцем відносно якого жодної перевірки не проводилося, хоча направлення на перевірку було надано. Так як приміщення де проводилась перевірка є частиною туристичної бази донька позивача знаходилася з метою відпочинку на вказаній базі. Дані пояснення інспектором прийняті не були. Натомість, за час поки ФОП ОСОБА_1 доїхала до місця перевірки Інспектор змусив надати доньку пояснення, що вона перебуває на стажуванні, не пояснивши які це має наслідки.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика В.І. № ЗК325/217/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-140 від 02 серпня 2018 року.

Рішення мотивоване тим, що між позивачем та ОСОБА_2 існують інші ніж трудові відносини, а саме відносини, що врегульовані нормами Сімейного кодексу України, в силу яких існує обов`язок щодо надання допомоги батькам. Крім того, саме допомога не свідчить про наявність трудових відносин у випадку відсутності винагороди за виконану роботу та наявності певних взаємних прав та обов`язків, які покладаються як на працівника, так і на роботодавця.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем - Управлінням Держпраці у Закарпатській області оскаржено його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Сімейний кодекс України не передбачає обов`язок дітей допомагати батькам у їх господарській діяльності. Чи допомагає ОСОБА_2 своїй матері вдома не було предметом інспекційного відвідування. Натомість інспекційним відвідуванням, здійсненим за місцем господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 в смт Жденієво, зясовувалось питання належного оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та працівницею, яка в цей час виконувала роботу замість неї. Дане питання регулює Кодекс законів про працю, який не передбачає винятків в оформленні трудових відносин для батьків і дітей.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі звернення ОСОБА_4 (а.с. 54), Управлінням Держпраці у Закарпатській області 27.06.2018 було видано наказ № 115 про проведення інспекційного відвідування Туристичної бази "ІНФОРМАЦІЯ_2", що знаходиться за адресою Воловецький район, с. Жденієво, щодо порушень при оформленні трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх (а.с. 48-49).

Цього ж дня Управлінням Держпраці у Закарпатській області було видано направлення № 725 про проведення інспекційного відвідування Туристичної бази "ІНФОРМАЦІЯ_2" (місце здійснення діяльності ФО-П ОСОБА_1 ) (а.с. 53).

13 липня 2018 року посадовими особами управління Держпраці у Закарпатській області проведено інспекційне відвідування ФО-П ОСОБА_1 на підставі вищезазначеного направлення.

За результатом перевірки складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗК 325/217/АВ від 13 липня 2018 року (а.с. 55-59), яким зафіксовано, що під час проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення діяльності ФО-П ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , в барі кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" знаходилася на робочому місці і виконувала роботу бармена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає АДРЕСА_2 , без укладеного письмового трудового договору.

За результатами інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допустила до роботи бармена громадянку ОСОБА_2 без укладення письмового трудового договору, чим порушено вимоги статті 24 частини 3 КЗпП України (а.с. 58).

ОСОБА_2 у своєму письмовому пояснені від 13 липня 2018 року повідомила, що проходить стажування у барі "ІНФОРМАЦІЯ_2" у ФОП ОСОБА_1 , письмовий трудовий договір та договір цивільно-правового характеру з нею не укладався. Пояснення написані власноручно з проставлянням особистого підпису (а.с. 63).

Головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області винесено припис про усунення виявлених порушень № ЗК325/215/АВ/П від 13.07.2018, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення вказані в Акті інспекційного відвідування, а саме укласти трудовий договір з найманою працівницею ОСОБА_2 в строк до 25.07.2018 (а.с. 65,66).

20.07.2018 рішенням щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЗК325/217/АВ/П/ПТ-ТД, начальник Управління Держпраці у Закарпатській області Дорош Б.В., вирішив, що справа підлягає розгляду відповідно до ст. 265 КЗпП України 02.08.2018 в Управлінні Держпраці у Закарпатьскій області за адресою м. Ужгород, вул.Минайська, 16 (а.с. 52).

02.08.2018 першим заступником начальника ГУ Держпраці у Закарпатській області Грициком В.І. було прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК325/217/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-140, якою на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 111 690 грн (а.с. 28-29).

Не погоджуючись з цією постановою позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 26.04.2017 № 295, якою, зокрема, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

Пунктом 19 Порядку № 295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Згідно із п. 20 Порядку № 295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Як встановлено, в акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЗК325/217/АВ від 13 липня ФОП ОСОБА_1 підписала та отримала акт перевірки 17 липня 2018 року, що суперечить п. 20 Порядку № 295 (а.с.59).

Відповідно до частини 1 та 3 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі; додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, обов`язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до наданих у суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснень, вона 13.07.2018 перебувала в барі кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" де знаходилася з метою відпочинку. Для підтримання порядку за час відсутності її матері ОСОБА_1 перебувала за барною стійкою вказаного закладу, жодних дій чи обов`язків бармена не виконувала, оскільки трудових відносин з ОСОБА_1 немає. Зокрема, вказала, що в ході проведення інспекційного відвідування нею були надані пояснення зі слів інспектора.

Допитаний у суді першої інстанції головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Закарпатській області ОСОБА_8 пояснив, що під час інспекційного відвідування, проведеного 13 липня 2018 року за місцем здійснення діяльності ФО-П ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 було встановлено, що в барі кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" знаходилася на робочому місці і виконувала роботу бармена ОСОБА_2 , яка повідомила, що вона проходить стажування і надала письмові пояснення.

Відповідно до норм статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отримання заробітної плати, як винагороди, обчисленої в грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, її розмір, який залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, визначається Законом України "Про оплату праці", як Законом, який визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

З ананлізу зазначеного апеляційний суд констатує, що в будь-якому випадку, в тому числі, конкретному, правові норми слід застосовувати до цивільно-правових обставин, коли між роботодавцем та працівником існують трудові відносини, що підпадають під дії цих правових норм, коли працівник перебуває в штаті згідно штатно-посадового розпису із визначенням його прав та обов`язків чи без такого, коли укладається колективний трудовий договір чи без укладення такого.

Однак, як встановлено інспекторами праці відносно ФО-П ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, складено акт за те, що нею було допущено до виконання роботи бармена громадянку ОСОБА_2 без укладення письмового трудового договору, чим порушено вимоги ч. 3 ст 24 КЗпП України (а.с. 58).

Також, згідно з ч. 1 ст. 29 КЗпП України при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством.

Апелянтом не доведено і в матеріалах справи відсутні належні докази того, що громадянка ОСОБА_2 , яка 13.07.2018 була присутньою за місцем проведення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, виконувала роботу бармена чи виконувала договірні обов`язки, як працівниця, найнята ОСОБА_1 , а за вчинену нею роботу/послугу отримала відповідну, обіцяну ОСОБА_1 , як роботодавцем відповідну винагороду, а саме не доведено того факту, що дії ФОП ОСОБА_1 підпадають та врегульовуються положеннями статті 21 Кодексу Законів про працю України. Не надано жодних доказів, які вказували б на факт праці громадянки ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 ..

Згідно наявного у матеріалах справи свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_6 , разом з тим у відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 після розірвання шлюбу шлюб між громадянином ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , прізвище останньої вказано ОСОБА_1 (а.с. 128, 129).

Відтак, вищезазначене свідчить про наявність родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч.1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 , то допомогу матері, у тому числі і як суб`єкту господарювання, не слід розглядати, як трудові відносини, передбачені КЗпП України, а слід віднести до відносин, передбачених СК України.

Поряд з цим слід зазначити, що відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №ЗК325/217/АВ/П/ПТ від 17.07.2018 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП (а.с. 67-69).

У відповідності до ч. 3 ст. 41 КУпАП, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.09.2018 у справі № 300/703/18, яка набрала законної сили 05.10.2018, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 101-104).

Зазначеною постановою встановлено, зокрема, ".... матеріалами справи не доводиться, що ОСОБА_2 працює в ОСОБА_1 , оскільки не має жодного доказу про існування між ними трудових відносин. Самі ж особи підтверджують, що вони перебувають у родинних відносинах ( ОСОБА_1 є матір"ю ОСОБА_2 ), і 13.07.2018 року ОСОБА_2 знаходилася в кафе-барі "ІНФОРМАЦІЯ_2" за місцем здійснення діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , проводячи дозвілля за час тимчасової відсутності матері. При цьому, ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_2 будь-яким чином провадити відпуск товару чи вчиняти інші дії, які б входили в обов`язок бармена".

Відповідно до частини 4 та 6 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлені постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2018 року у справі № 300/703/18 обставини також підтверджують, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були відсутні трудові відносини, оскільки остання не виконувала будь-яких обов`язків бармена, а лише проводила дозвілля за час тимчасової відсутності матері в кафе-барі "ІНФОРМАЦІЯ_2" .

Аналізуючи наведені правові норми та встановлені обставини справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 0740/852/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 21.05.2019.