Справа № 320/410/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м. Київ № 320/410/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову відповідача щодо поновлення виплати пенсії позивачу згідно з довідкою Відкритого акціонерного товариства "Сквира-Авто" від 6 грудня 2004 р. № 487;

- зобов`язати відповідача поновити виплат у пенсії та здійснити подальше нарахування і виплату пенсії позивачу, виходячи з розміру заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС в сумі 624 крб. 05 коп. на підставі довідки Відкритого акціонерного товариства "Сквира-Авто" від 6 грудня 2004 р. №487 відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 23 липня 2018 р. з урахуванням вже виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач із 30 вересня 1982 р. по 12 квітня 1994 р. працював в Сквирському автотранспортному підприємстві 11033, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сквира-Авто», на посаді начальника виробничо-технічного відділу. Після подій на Чорнобильській АЕС у період з 13 червня 1986 р. по 16 червня 1986 р. позивача було відряджено до зони відчуження для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач зазначає, що облік часу у той період в зоні аварії на Чорнобильській АЕС не вівся. Через цю тяжку і небезпечну для життя та здоров`я роботу з 13 липня 2004 р. позивач втратив професійну працездатність на 70%, внаслідок чого став інвалідом 2 групи, захворювання якого пов`язано із роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі № 2-1191/2004 встановлено факт перебування позивача у період з 13 червня 1986 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 1986 р. в м. Прип`яті Київської області та с. Корогот Чорнобильського району Київської області, тривалість його робочого часу за час цього відрядження щоденно становила 21 годину в зоні відчуження, із яких 19 годин в м. Прип`яті Київської області і 2 години в с. Корогот Чорнобильського району Київської області. Згодом, на підставі частини 4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", враховуючи факти, встановлені зазначеним рішенням суду, Відкрите акціонерне товариство «Сквира-Авто» видало позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 6 грудня 2004 р. № 487. Відповідно до змісту даної довідки, за період з 13 червня 1986 р. по 16 червня 1986 р. позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 624 крб. 05 коп. Відповідно до зазначеної вище довідки від 6 грудня 2004 р. № 487 позивач отримував пенсію, однак нещодавно дізнався, що пенсію було перераховано відповідачем, що в свою чергу призвело до значного її зменшення.

Позивач звернувся до відповідача із вимогою від 6 листопада 2018 р. № 435 про проведення перерахунку та виплати йому пенсії згідно з довідкою Відкритого акціонерного товариства «Сквира-Авто» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 6 грудня 2004 р. № 487.

Проте, листом від 14 листопада 2018 р. №148/Г-01 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за його заявою. Відповідач це обґрунтував тим, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі № 2-1191/2004 не містить зобов`язань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави для обчислення пенсії за довідкою від 6 грудня 2004 р. № 487. Позивач не погоджується із такою позицією відповідача, вважає, що вона не відповідає чинному законодавству. Вказує, що відповідач порушує права позивача на справедливу пенсію, адже вищевказана довідка від 6 грудня 2004 р. № 487 не визнана судом незаконною, або такою, що видана безпідставно чи з порушенням правил її видачі. Звертає увагу, що обов`язковість виконання судових рішень для всіх є фундаментальним принципом судочинства в Україні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в цій адміністративній справі та призначено судове засідання на 27 лютого 2019 р..

22 лютого 2019 р. до суду надійшов відзив від відповідача, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі № 2-1191/2004 встановлено юридичний факт щодо позивача. У подальшому на підставі цього рішення Відкритим акціонерним товариством «Сквира-Авто» видано позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 6 грудня 2004 р. № 487. Зазначає, що відповідач фактично не проводив перерахунку і позивач такі кошти не отримував. Пояснює, що позивачем не надано доказів на спростування відомостей, зазначених у довідці, що була видана позивачу при первинному призначенні пенсії, а відомості в довідці від 6 грудня 2004 р. № 487 не підтверджено жодними первинними документами. Відповідач вважає, що оскільки заробітна плата, нарахована відповідно до довідки від 6 грудня 2004 р. № 487, фактично не була виплачена позивачу, перерахунок пенсії не може проводитися на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.

27 лютого 2019 р. до суду надійшло клопотання від представника позивача про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

27 лютого 2019 р. до суду сторони не прибули.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Дослідивши наявні докази в матеріалах справи, судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області 20 січня 1999 р., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці позивача, із 30 вересня 1982 р. по 12 квітня 1994 р. він працював у Сквирському автотранспортному підприємстві 11033, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сквира-Авто» на посаді начальника виробничо-технічного відділу.

Згідно з довідкою від 17 квітня 2008 р. № 01-08/442 Управління з питань надзвичайних ситуацій (колишній штаб ЦО Київської області) підтверджує, що позивач брав участь у складі невоєнізованого формування автотранспортної служби ЦО Сквирського району від Сквирського АТП-11033 в період з 13 по 16 червня 1986 р.

Відповідно до довідки Відкритого акціонерного підприємства «Сквира-Авто» від 6 грудня 2004 р. № 486 позивач з 13 червня 1986 р. по 16 червня 1986 р. був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 р. №1497-878, та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 6 червня 1986 р. №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. №1173.

Як убачається з посвідчення Серії НОМЕР_2 , виданого Київською обласною державною адміністрацією 11 листопада 2004 р., позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до вкладки № 200003 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 серії НОМЕР_2 від 11 листопада 2004 р., позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Сквирським управлінням праці та соціального захисту населення 30 березня 2009 р.

Відповідно до довідки Серії КИО-І № 227332 позивачу з 13 липня 2004 р. встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з випискою з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги до довідки Серії КИО-І № 227332, Обласною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 70 % втрати професійної здатності з 13 липня 2004 р. довічно у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Із експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку захворювань та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 30 червня 2004 р. № 2933-7881 слідує, що Київська регіональна міжвідомча експертна комісія на засіданні № 8 від 23 червня 2004 р., розглянувши подану документацію позивача для вирішення питання зв`язку захворювання з наслідками аварії на ЧАЕС, встановила діагноз: Облітеруючий атеросклероз нижніх кінцівок ІІ ст. Синдром Леріша. Київська регіональна міжвідомча експертна комісія дійшла висновку: захворювання зв`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі №2-1191/2004 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Сквирське районне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту тривалості робочого часу за час відрядження в зоні відчуження, заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні з 13 червня 1986 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 1986 р. в м. Прип`яті Київської області та с. Корогот Чорнобильського району Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження щоденно становила 21 годину в зоні відчуження, із яких 19 годин в м. Прип`яті Київської області і 2 години в с. Корогот Чорнобильського району Київської області.

На підставі вищевказаного рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі № 2-1191/2004 Відкритим акціонерним товариством «Сквира-Авто» видано позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 6 грудня 2004 р. № 487.

Відповідно до змісту цієї довідки за період з 13 червня 1986 р. по 16 червня 1986 р. позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 624 крб. 05 коп.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 р. №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем проведено перевірку цієї довідки, про що складено відповідний акт. За висновками перевірки відповідачем прийнято розпорядче рішення про призначення та виплату пенсії позивачу згідно з вищезазначеною довідкою. Позивач вказує, що нещодавно йому стало відомо, що його пенсію було перераховано відповідачем і це призвело до значного її зменшення. Підстави перерахунку йому не повідомлено.

У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із досудовою вимогою від 6 листопада 2018 р. № 435 про перерахунок пенсії на підставі довідки Відкритого акціонерного товариства «Сквира-Авто» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 6 грудня 2004 р. № 487.

Листом від 14 листопада 2018 р. № 148/Г-01 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та поновленні виплати пенсії на підставі вищевказаної довідки у зв`язку з тим, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі №2-1191/2004 не містить зобов`язань до Пенсійного фонду України у Сквирському районі щодо перерахунку пенсій, отже підстав для обчислення пенсії за довідкою про заробітну плату, виданою на підставі рішення суду, немає. Також у листі зазначено, що з 1 січня 2012 р. пенсія обчислюється в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №1210.

У зв`язку з тим, що позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 р. №796-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №796-XII), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону №796-XII визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №1210), згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку № 1210).

Згідно з вимогами п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Суд зазначає, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 р. є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах18 жовтня 2018 р. справа № 376/3114/17, від 17 квітня 2018 р. у справі № 376/2559/17, від 13 лютого 2018 р. у справі № 358/1179/17, від 7 червня 2018 р. у справі № 577/1982/17, від 24 квітня 2018 р. у справі № 686/6278/17, від 12 червня 2018 р. у справі № 458/417/15-а та від 18 липня 2018 у справі № 368/1262/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що статус позивача як учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС не є спірним, як не є спірним наявність у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі фактичних збитків, проте такий перерахунок можливий лише виходячи із заробітної плати, яку позивач одержував за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня за умови, якщо такий розрахунок підтверджено первинними документами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання Рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі № 2-1191/2004 Відкритим акціонерним товариством "Сквира-Авто" було видано довідку від 6 грудня 2004 р. № 487 про заробітну плату за роботу в населених пунктах зони відчуження (Чорнобильська АЕС) за період з 13 червня 1986 р. по 16 червня 1986 р., згідно з якою позивачу нараховано заробітну плату в сумі 624 крб. 05 коп.

Проте, як свідчить зміст довідки від 6 грудня 2004 р. № 487, вказані у цій довідці суми виплат зазначено на виконання рішення суду, а не на підставі фактично одержаних позивачем виплат згідно з розрахунковими листами чи іншими первинними документами.

У матеріалах цієї адміністративної справи відсутні докази про фактично одержані позивачем виплати у спірний період згідно з розрахунковими листами чи іншими первинними документами.

Суд наголошує, що наведеними вище нормами законодавства однозначно пов`язується можливість перерахунку пенсії виключно на підставі виплат, фактично одержаних у період роботи у зоні відчуження. За таких обставин видача у подальші роки довідки про розмір отримуваних виплат на підставі рішення суду не може підтверджувати фактичне отримання позивачем вказаних виплат у 1986 р.

Роботодавець зобов`язаний видати позивачу довідку про розмір заробітної плати на виконання рішення суду. Разом з тим, навіть здійснення роботодавцем на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 листопада 2004 р. у справі № 2-1191/2004 виплати позивачу недоотриманих сум коштів також не може бути підтвердженням фактичного одержання цих виплат позивачем у 1986 р.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Відкритого акціонерного товариства "Сквира-Авто" від 6 грудня 2004 р. № 487, оскільки вказана довідка видана на виконання рішення суду, а не на підставі використання фактично одержаних виплат згідно з розрахунковими листами чи іншими первинними документами, а тому, не всі зазначені в цій довідці дані є підтвердженими належним чином.

Доводи позивача, що такі складові повинні були виплачуватися на підставі діючого на той час законодавства, не свідчать про їх фактичне нарахування та отримання позивачем під час роботи в зоні відчуження у 1986 р. Відсутність відомостей про фактичне отримання позивачем таких складових заробітку у 1986 р. і не підтвердження їх відповідними первинними документами, не породжує правових підстав для здійснення перерахунку пенсії

Суд зазначає, що матеріали справи також не містять будь-яких первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про дійсність виплати, зазначеної у довідці суми, та слугували б доказом фактичності отримання позивачем 624 крб. 05 коп. Натомість, позивачем надано копії довідки від 6 грудня 2004 р. № 486, з якого можливо встановити лише факт та період перебування позивача у зоні відчуження, що не ставилось під сумнів відповідачем та не є вирішальним для розгляду даної адміністративної справи.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи було спростовано відповідачем. Натомість, відповідачем доведено суду правомірність та законність дій, що оскаржувалися позивачем.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідач, прийнявши рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу на підставі наданої довідки, діяв відповідно до норм чинного законодавства України, вірно застосувавши нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, що регулює порядок здійснення такого перерахунку, та дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Відкритого акціонерного товариства "Сквира-Авто" від 6 грудня 2004 р. № 487, Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене свідчить, що дії відповідача були правомірними. Право позивача на перерахунок пенсії не порушено. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Журавель В.О.