Справа № 211/1670/17
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/1670/17
Провадження № 2-а/211/10/19
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача Краснова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції першої роти четвертого батальйону управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 07.04.2017 року, який був уточнений 11.04.2017 року, в якому вказав, що постановою по адміністративний справі від 29.03.2017 року, винесеною відповідачем, на нього за ст. 122 ч. 1 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

29.03.2017 року о 8:20 год. позивач на вул. 23 Лютого, 32 (С. Колачевського) у м. Кривому ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2115 реєстраційний знак НОМЕР_1 , та був зупинений інспекторами УПП Горбачовим А.В. та ОСОБА_5 . ОСОБА_6 . нібито за порушення ПДР.

Він не погоджується, що порушив ПДР, а саме дорожній знак 3.21 і табличку 7.9, так як їхав у крайній лівій смузі руху, а дорожній знак знаходився над другою смугою руху, по якій, в свою чергу, рухались патрульні поліції Стасюк ОСОБА_7 та ОСОБА_8 А. ОСОБА_6 .

Позивач просить визнати дії відповідача щодо складення постанови неправомірними та скасувати постанову від 29.03.2017 року серії АР № 769046 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором патрульної поліції першої роти четвертого батальйону управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Стасюк О.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягав відповідно до обставин, викладених у позові та уточненому позові. Також позивач зауважив, що інспектори патрульної поліції не проводили розгляд справи та постанову було складено не на місці вчинення правопорушення, а в лікарні. Причиною його зупинки відповідач спочатку вказала порушення дорожнього знаку 3.24, а вже потім 3.21. Та, на думку позивача, постанову було складено не відповідачем, а іншим інспектором.

Представник позивача адвокат Бондарчук А.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_9 у суд не з`явилася, надала заперечення на адміністративний позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_10 К ОСОБА_11 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, зауважив, що позивач рухався у крайній лівій смузі руху, тому порушив дорожній знак 3.21, дорожній знак висів саме над даною смугою, а не як вказував позивач. Права позивачу були роз`ясненні інспектором та розгляд справи відбувався відповідно до чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він є інспектором ППП, події, які відбувались 29.03.2017 року пам`ятає смутно. Дорожній знак 3.21 висів над крайньою лівою смугою та за три роки його служби зміщення знаку не виявлялось. Він не писав постанову, так як не складав її. Права та ст. 63 Конституції України були роз`ясненні позивачу.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є дружиною позивача, 29.03.2017 року вони їхали до лікарні з дитиною. В районі Рокуватої їх зупинила патрульна поліція за начебто проїзд під знак. Вони рухались у крайній лівій смузі, а знак висів у середній смузі руху. Вона це чітко запам`ятала, так як чоловік звернув увагу, що знак знаходиться не в тій смузі руху, і що патрульна машина їде під знак.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона матір позивача, 29.03.2017 року їй зателефонували, що син у лікарні, коли вона приїхала, то побачила чотирьох патрульних біля палати. У сина піднявся тиск, вона просила їх не турбувати його, так як турбувалась про його здоров`я. Постанову складала не відповідач.

Вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови від 29.03.2018 року серії АР № 769046, 29.03.2017 року о 8:45 год. у м. Кривий Ріг на перехресті вул. С. Колачевського та вул. Тимірязєва водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Лада Samara, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух в крайній лівій смузі в зоні дії знаку 3.21 «Рух заборонено», чим порушив п. 33.3.21 ПДР. Постанову складено у м. Кривому Розі по вул. С. Колачевського, 55 (а.с. 8 копія постанови).

Відповідно до наданих копії наказів відповідач у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_15 на ОСОБА_16 та з 01.03.2019 року по 04.07.2019 року перебуває у додатковій оплачуваній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами (а.с. 142, 143).

У своєму позові, первісному та уточненому позивач не погоджується з тим, що він порушив ПДР.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно п. п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі по тексту Інструкція), справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно стаття 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, вона повинна містити інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення та докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 337/338/16-а у постанові від 30.05.2018 року, «постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання не містить відомостей про здійснення відеозапису правопорушення та наявність такого відеозапису взагалі, а відповідно до копії постанови докази зовсім не додані до неї.

Отже, в силу вище зазначених положень статті 74 КАС України відеозапис з боді камер поліцейських, а також відеозапис з мобільного телефону поліцейської ОСОБА_17 є недопустимими доказами, а тому суд до уваги надані відповідачем до заперечення докази до уваги не приймає.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постанові від 30.05.2015 року у справі № 337/338/16-а, у постанові від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Таким чином, обставини і місце події, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження в ході дослідження матеріалів справи та належними доказами, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Окрім того, суд вважає за необхідне зауважити, що всупереч КУпАП та Інструкції справа відповідачем була розглянута та відповідно постанова від 29.03.2018 року серії АР № 769046 відносно ОСОБА_1 була винесена не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а у Комунальному підприємстві «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Криворізької міської ради. Також, враховуючи, що відеозаписи були оглянуті в судовому засіданні 05.11.2018 року судом та учасниками судового процесу, суд звертає увагу на те, що справа відповідачем розглядалась не у відповідності до норм чинного законодавства, так як протягом майже півгодини патрульні вели дискусію з позивачем, а після госпіталізації останнього на кареті «Швидкої допомоги» до лікарні, у приміщенні лікарні, а саме у палаті терапевтичного відділення ОСОБА_9 почала зачитувати права ст. 268 КУпАП позивачу, але не повністю.

Також суд вважає необхідним відобразити свою думку з приводу розташування дорожнього знаку 3.21. «В`їзд заборонено» з табличкою7.9. «Смуга руху». На відеозаписі, зробленому на мобільний телефон відповідача, чітко видно, що дорожній знак 3.21. «В`їзд заборонено» з табличкою7.9. «Смуга руху» розташовувались над середньою смугою, а не над крайньою лівою смугою. Даний факт також підтверджується листом УПП в м. Кривому Розі ДПП НПУ від 06.09.2017 року за № К-974з/41/35/03-2017, в якому зазначено, що співробітниками УПП лише 23.04.2017 року було виявлено даний факт. Тому до пояснень свідка ОСОБА_12 та думки представника відповідача Краснова К ОСОБА_11 відносно розташування дорожнього знаку 3.21. у крайній лівій смузі руху суд відноситься критично.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та відповідно до ст. 286 КАС України закрити відносно позивача справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що ст. 286 КАС України не передбачено визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, в цій частині в позові відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 77, 159, 160, 244-246, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову від 29.03.2017 року серії АР № 769046 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 4 УПП в м. Кривому Розі Стасюк Ольгою Василівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст судового рішення складений 23.05.2019 року.