Справа № 0440/6301/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6301/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимовій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу обласного комунального підприємства «Фармація»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року (головуючий суддя Рябчук О.С.)

у справі № 0440/6301/18

за позовом обласного комунального підприємства «Фармація»

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Фармація» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.04.2018 про збільшення грошового зобов'язання з земельного податку на суму 8406,37 грн. та застосування штрафної санкції у розмірі 2101,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки позивач не має платити за землю, об'єктами нерухомого майна на якій не користується. Позивач зазначає, що право комунальної власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці в м. Дніпрі по вул. Амбулаторна, 1 з кадастровим номером :07:343:0005, зареєстроване з 12.08.2016 за КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7», у зв'язку з чим ОКП «Фармація» втратило як право користування цією земельної ділянкою, так і обов'язок по сплаті земельного податку. Щодо будівлі, розташованій на земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, вул. Зеленогірська, 1, з кадастровим номером :07:086:0004, позивач зазначив, що ця будівля з 2009 року використовується релігійною організацією «Релігійна громада Святого Духа парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріарху в мсті Дніпрі». Відсутність відомостей в Державному земельному кадастрі про об'єкт оподаткування та платника податку лише підтверджує неправомірність нарахування зобов'язань та штрафу, і відповідно виключає правомірність податкового повідомлення-рішення № від 20.04.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом встановлено, що позивач є користувачем земельної ділянки площею 0,0218га за адресою: вул. Амбулаторна, 1 (кадастровий номер земельної ділянки :07:343:0005) згідно з Державним актом на право постійного користування землею,укладеного з Дніпропетровською міською радою серії ДПД №78; та земельної ділянки площею 0,0649га за адресою: вул. Зеленогірська, 1 (кадастровий номер земельної ділянки :07:086:0004) згідно з Державним актом на право постійного користування землею, укладеного з Дніпропетровською міською радою серії ДПД №78, тому в силу положень 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України позивач є платником земельного податку за ці земельні ділянки у період, що перевірявся.

Суд з огляду на встановлену відсутність належних доказів, що вказані земельні ділянки перебувають на праві власності або на підставі іншого речового права у інших осіб, дійшов висновку, що відповідач при здійсненні нарахування зобов'язання із земельного податку за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач наполягає на наведених в обґрунтування позову обставинах, що будівля, розташована на земельній ділянці за адресою м. Дніпро вул. Амбулаторна, 1, з кадастровим номером :07:343:0005, передана з відання ОКП Фармація і спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська і на баланс КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7», про що в 2014 році були прийняті рішення Дніпропетровської обласної і міської ради і складений акт приймання передачі від 12.08.2016.

Суд не врахував, що п.6 рішення Дніпропетровської міської ради від 15.02.17 № 174/18 визнані такими, що втратили чинність: рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів від 22.06.1995 № 766 «Про видачу Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою по вул. Амбулаторній, 1 Обласному державному підприємству «Фармація»» і Державний акт на право постійного користування землею від 18.07.1995. При цьому суд не врахував також той факт, що згідно п. 2 рішення Дніпропетровської міської ради від 15.02.2017 № 174/18 Комунальному закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» передана у постійне користування земельна ділянка площею 0,4355 га, до складу якої увійшла й земельна ділянка, що раніше перебувала у користуванні Обласного державного підприємства «Фармація».

Щодо будівлі, розташованої на земельній ділянці за адресою м. Дніпро вул. Зеленогірська, 1, з кадастровим номером :07:086:0004, то ця будівля і ця земельна ділянка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та листа Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату від 19.07.2010 № 16, з 2009 року використовуються релігійною організацією «Релігійна громада Святого Духа парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату в місті Дніпрі» (ідентифікаційний код 37150572).

Крім того, позивач вказує, що для обчислення і справляння плати за землю, органи ДФС повинні володіти інформацією про об'єкт оподаткування, визначений ст. 270 ПК України, та платника податку, визначеного ст. 269 ПК України. Відсутність у контролюючого органу інформації хоча б про один з цих елементів, отриманої від уповноважених органів, виключає можливість для обчислення і справляння плати за землю. Суд не врахував інформацію про відсутність в Державному земельному кадастрі такого об'єкту земельних відносин як земельна ділянка площею 0,0649 га, яка розташована за адресою м. Дніпро вул. Зеленогірська, 1, з кадастровим номером :07:086:0004. Також, проігнорована інформація про відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власника/землекористувача земельної ділянки площею 0,0649 га, яка розташована за адресою м. Дніпро вул. Зеленогірська, 1, з кадастровим номером :07:086:0004.

Позивач вважає помилковим висновок суду при визначенні користувача земельними ділянками, керуючись виключно інформацією з Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок по вул. Амбулаторна, 1, і вул. Зеленогірська, 1, оскільки згідно ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» та п. 1 розділу III Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489, витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель оформляються дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, а не речові права на неї.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає винесене судом першої інстанції рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 21.11.2018 без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Обласного комунального підприємства «Фармація» з питань повноти нарахування орендної плати за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ОКП «Фармація» на підставі укладених з Дніпровською міською радою договорів оренди за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт № 14743/04-36-14-16/01976358 від 27.03.2018.

Перевіркою встановлено порушення п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, пп.271.1.1 п. 271.1 ст.271, п.286.1 п.286.2 ст.286 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження земельного податку за земельну ділянку, розташовану на території Чечелівського району, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 17 955,13 грн.

Як зазначено в акті перевірки від 27.03.2018, перевіркою досліджувались повнота нарахування та сплати за землю ОКП «Фармація», зокрема, за земельну ділянку площею 0,0649га (кадастровий номер :07:086:0004), розташовану за адресою: м. Дніпро, Красногвардійський район, вул. Зеленогірська, буд.1. та за земельну ділянку площею 0,0218га (кадастровий номер :07:343:0005), розташовану за адресою: м. Дніпро, Красногвардійський район, вул. Амбулаторна, буд. 1.

При проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ОКП «Фармація» використано наступні документи: акти на право постійного користування земельною ділянкою; витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; ІКП підприємства за 2016 рік, виходячи з яких відповідачем зроблений висновок, що ОКП «Фармація» користується наведеними вище земельними ділянками на праві постійного користування, є платником земельного податку.

ОКП «Фармація» подано заперечення на акт.

17 квітня 2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області листом №19629/10/04-36-14-16 «Про результати розгляду заперечень» частково врахувало зауваження ОКП «Фармація», які викладені у запереченні на акт, висновки акту № 14743/04-36-14-16/01976358 від 27.03.2018 викладено у наступній редакції: «п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, пп.271.1.1 п. 271.1 ст.271, п.286.1 п.286.2 ст.286 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження земельного податку за земельну ділянку, розташовану на території Чечелівського району, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 8 406,37 грн.».

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.04.2018 форми «Р», яким ОКП «Фармація» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з юридичних осіб, код платежу 18010500, на загальну суму 10 507,96 грн., з яких: 8406,37 грн. - за основним платежем та 2101,59 грн. - за штрафними санкціями.

Згідно з розрахунком штрафних санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення за земельну ділянку по вул. Зеленогірська, 1, сума заниження по земельному податку за спірний період склала - 7838,52 грн.; за земельну ділянку по вул. Амбулаторна, 1, сума заниження по земельному податку за спірний період склала - 567,84 грн.

Спір між сторонами з приводу здійсненого відповідачем розрахунку земельного податку відсутній.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 14 ПК України визначено, що:

плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу) - пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України.

землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди - пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

За правилами п.269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об'єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (п.270.1 ст.270 ПК України).

Згідно із підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі

сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною

ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст. 120 Земельного кодексу України і ст. 377 Цивільного кодексу України.

Вказаними нормами встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України).

Пунктом 287.6 статті 287 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 01.01.2015) визначено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 28.12.2014 р. №71-VIII, яка діє з 01.01.2015) при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що встановлені контролюючим органом в ході перевірки обставини відповідають фактичним обставинам, які позивачем не спростовані, а саме: позивач є користувачем земельних ділянок на підставі державних актів на право постійного користування:

- Державний акт на право постійного користування землею серії ДПД №78 - площею 0,0218га за адресою: вул. Амбулаторна, 1 (територія міської клінічної лікарні №7).

Згідно із сформованим 02.11.2017 за №14/011117/03-07 Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :07:343:0005, власник (користувач) земельної ділянки 0,0218 га - Дніпропетровське обласне державне підприємство «Фармація» ().

- Державний акт на право постійного користування землею серії ДПД № 78 - площею 0,0649га за адресою: вул. Зеленогірська, буд. 1, для фактичного розміщення аптеки № 143.

Згідно із сформованим 02.11.2017 за №25/011117/03-07 Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :07:086:0004, власник (користувач) земельної ділянки 0,0649 га - Дніпропетровське обласне державне підприємство «Фармація» ().

Як вірно зазначено судом першої інстанції, належних доказів на підтвердження того, що вказані земельні ділянки перебувають на праві власності або на підставі іншого речового права у інших осіб, позивачем не надано.

Посилання позивача на документально підтверджений факт реєстрації 12.08.2016 права комунальної власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці в м. Дніпрі по вул. Амбулаторна, 1 з кадастровим номером :07:343:0005, за КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7», а також лист Дніпропетровської єпархії Української православної церкви Київського патріархату від 19.07.2010 №16 щодо використання земельної ділянки за адресою м. Дніпро, вул. Зеленогірська, 1, релігійною організацією «Релігійна громада Святого Духа парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату в місті Дніпрі» не є таким, що спростовує висновки контролюючого органу, оскільки вказані докази не є свідченням позбавлення позивача правового статусу землекористувача в розумінні Земельного кодексу України та, відповідно, платника земельного податку в періоді, що перевірявся, а саме: з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обласного комунального підприємства «Фармація» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №0440/6301/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко