Справа № 520/1730/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 травня 2019 р. № 520/1730/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про відмову в призначенні субсидії з оплати житло-комунальних послуг з дежбюджету соціально незахищеній сім`ї, в якій двоє непрацездатних з мінімальними доходами, один з яких є інвалідом з дитинства ІІ групи, з квітня 2017 року по квітень 2018 року, неправомірними;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради поновити субсидію за квітень 2017 року та призначити субсидію з 01.05.2017 по квітень 2018, що буде поновленням права на соціальний захист малозабезпеченої сім`ї при відсутності мінімального стандарту життя.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем вчинено неправомірні дії щодо відмови в призначенні субсидії з оплати житло-комунальних послуг з державного бюджету соціально незахищеній сім`ї з квітня 2017 року по квітень 2018 року. При цьому, позивачем вказано, що стосовно даного питання вона звернулась до відповідача із заявою від 21.12.2018 року, проте отримала відмову у призначенні субсидії. На думку позивача, зазначена відмова з огляду на недосконалості та неврегульованості законодавства є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по адміністративній справі № 520/1730/19.

Ухвалою суду від 18.03.2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку - задоволено; визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду з даним позовом; прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідач зобов`язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством. Водночас, субсидія призначається відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 № 848 зі змінами та доповненнями. Позивачу було припинено надання субсидії за поданням КП Харківські теплові мережі з 01.04.2017 року з огляду на наявність заборгованості по сплаті комунальних послуг. 20.11.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення субсидії та декларацією, однак документів, підтверджуючих оплату фактично спожитої послуги з урахуванням субсидії з послуги централізованого постачання гарячої води та сплати обов`язкового платежу з послуги опалення за період призначення субсидії па надала. Також представником відповідача вказано, що у зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 щодо призначення субсидії в виключному порядку за рахунок коштів місцевого бюджету відповідачем було проінформовано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про зазначені обставини. При цьому, питання призначення субсидії позивачу в виключному порядку (за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією) за рахунок коштів місцевого бюджету на розгляд районною комісією не виносилось у зв`язку з відсутністю коштів на фінансування житлових субсидій за рахунок місцевого бюджету у 2017 році. Таким чином, в призначенні субсидії згідно заяви від 20.11.2017 ОСОБА_1 було відмовлено.

Також позивачем подано до суду заперечення на відзив із викладенням власної правової позиції.

Під час судового розгляду справи судом ухвалою від 23.04.2019 року ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради належним чином засвідчені копії матеріалів справи ОСОБА_1 , в якій зберігаються матеріали з приводу звернення позивача за нарахуванням та виплатою субсидії за спірний у даній справі період.

Представником відповідача на виконання ухвали суду від 23.04.2019 року надано суду додаткові докази.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 , яка отримує пенсію за віком як мати інваліда з дитинства, та її донька ОСОБА_2 , яка отримує державну соціальну допомогу інваліда з дитинства ІІ групи зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 № 848 зі змінами та доповненнями, ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , була призначена субсидія з травня 2016 по квітень 2017.

За поданням КП Харківські теплові мережі від 27.03.2017 року № 36/Т-277 з 01.04.2017 надання субсидії ОСОБА_1 було припинено у зв`язку з несплатою вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії за період отримання субсидії.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 21.12.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про поновлення права на субсидію з квітня 2017 року та призначення субсидії з травня 2017 по квітень 2018 року для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з коштів Держбюджету (субвенції, яка передбачена соціально незахищеним верствам населення для компенсації вартості житлово-комунальних послуг) при відсутності механізму призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг з коштів місцевого бюджету в окремих випадках відповідно до постанови КМУ №300 від 25.04.2017 року.

У відповідь на вказану заяву позивачем отримано лист відповідача №В-01-49/787/5/18 від 03.01.2019 року із зазначенням на відсутності підстав для призначення субсидій за період з 01.04.2017 року по 30.04.2018 року відповідно до діючого законодавства, а у призначенні субсидії у виключному порядку районною комісією було відмовлено.

Вважаючи вказану відмову протиправною, з огляду на порушення у даному випадку відповідачем прав соціально незахищеної сім`ї, в якій двоє непрацездатних з мінімальними доходами, один з яких є інвалідом з дитинства ІІ групи, а також з огляду на отримання позивачем протягом тривалого листування із різними установами листів, в яких повідомлено про те, що з 01.05.2017 року, відповідно до внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №300 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін до Положення, районні держадміністрації виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворені ними комісії можуть приймати рішення щодо призначення субсидії у випадках, не передбачених цим Положенням. Фінансування таких субсидії здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів. При цьому, у листуванні також зазначало про те, що органи місцевого самоврядування можуть самостійно визначати порядок та умови призначення субсидії у випадках, не передбачених Положенням та механізм їх фінансування. Також позивачем вказано, що листом Мінсоцполітики від 28.11.2018 №3719/0/186-18 вона була повідомлена, що виходячи з конкретних обставин сім`ї, районна комісія може прийняти рішення для призначення субсидії, але коли доходи сім`ї не відповідають соціальним стандартам, комісія зобов`язана вирішити позитивно питання.

Надаючи оцінку вищевказаним обставинам та доводам позивача, суд зазначає наступне.

У положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Суд зазначає, що п.1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 № 848, (далі - Положення № 848) передбачено, що це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Відповідно до положень п. 2 Положення № 848 право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Згідно із п. 3 Положення № 848 призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Як визначено положенням п.4 Положення №848 субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов`язкового відсотка платежу.

Матеріали справи свідчать, що позивач була отримувачем субсидії у період з травня 2016 по квітень 2017 року, з 01.04.2017 року надання субсидії було припинено у зв`язку з несплатою вартості фактично спожитої послуги за поданням КП Харківські теплові мережі.

Відповідно до приписів п.20 Положення № 848, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надання раніше призначеної субсидії припиняється: за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов`язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

У разі коли через несплату громадянином вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг припинено, громадянин набуває право на її призначення на наступний період після подання документів, що підтверджують погашення заборгованості, яка виникла за період отримання субсидії.

Як вказано представником відповідача у наданому до суду відзиві на позов та не оспорювалось позивачем у наданому до суду запереченні на відзив, 20.11.2017 року позивач знов звернулась до управління з заявою про призначення субсидії та декларацією, однак документів, підтверджуючих оплату фактично спожитої послуги з урахуванням субсидії з послуги централізованого постачання гарячої води та сплати обов`язкового платежу з послуги опалення за період призначення субсидії, не надала.

При цьому, судовим розглядом справи встановлено, що до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 № 848, постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №300 внесено зміни, відповідно до яких пункт 5-1 доповнено абзацом такого змісту: Районні, районні у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворені ними комісії можуть приймати рішення щодо призначення субсидії у випадках, не передбачених цим Положенням. Фінансування таких субсидій здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів..

Матеріали справи свідчать, що листом від 03.10.2017 року №5-22/7469 відповідачем було повідомлено позивача про те, що оскільки при формуванні місцевого бюджету на 2017 рік зміни до Положення ще не були внесені, кошти на фінансування субсидії у виняткових випадках у 2017 році не передбачені, у зв`язку з чим та теперішній час районна комісія не має підстав для розгляду заяви позивача щодо призначення субсидії за рахунок коштів місцевого бюджету.

Після отримання вказаного листа позивач 26.10.2017 року звернулась на Урядову лінію з питання надання документів до відповідача щодо призначення субсидії з 01.05.2017 року, проте відповіді так і не отримала.

Матеріали справи свідчать, що відповідь на вказане звернення позивача на Урядову лінію було розглянуто відповідачем в межах компетенції та листом від 06.11.2017 року №В-01-69/744/5/17 повідомлено, що позивач із відповідною заявою про призначення субсидії не зверталась, також повторно повідомлено про те, що при формуванні місцевого бюджету на 2017 рік зміни до Положення не були затверджені, а отже кошти на фінансування субсидій у виключних випадках не передбачено.

Судовим розглядом справи встановлено, що у зв`язку зі зверненням позивача стосовно призначення їй субсидії в виключному порядку за рахунок коштів місцевого бюджету відповідачем було листом від 01.11.2017 року №5-22/8238 проінформовано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про обставини, які склалися щодо призначення субсидії в виключному порядку за рахунок коштів місцевого бюджету.

З наявної в матеріалах справи копії листа від 01.11.2017 року №5-22/8238 вбачається, що останній містить в собі доводи та посилання відповідача на обставини невизначеності механізму фінансування субсидії з місцевого бюджету та непередбаченості ПК Житлові субсидії окремого призначення особових справ, які необхідно фінансувати за рахунок коштів місцевого бюджету.

Суд зазначає, що матеріали справи містять листування позивача із відповідачем, Департаментом праці та соціальної політики Харківської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації з приводу питання призначення їй субсидії за спірний у даній справі період у виключному випадку.

Однак, листи, направлені у відповідь позивачу, містять посилання на виключну компетенцію районної комісії у питаннях призначення субсидій у виключному порядку.

Зі змісту наданого до суду відповідачем відзиву на позов вбачається, що питання призначення позивачу субсидії в виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету на розгляд районною комісією не виносилось у зв`язку з відсутністю коштів на фінансування житлових субсидій за рахунок місцевого бюджету у 2017 році. Отже, як вказано відповідачем в призначенні субсидії згідно заяви від 20.11.2017 року позивачу було відмовлено.

Суд зазначає, що питання можливості призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг у виключному порядку можливе за рішенням районної комісії, що передбачено положеннями п.5-1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 № 848, у редакції чинній з 01.05.2017 року.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що саме з цієї дати стало можливим призначення субсидій у виключному порядку, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Водночас, згідно із приписами ст. 2 Бюджетного кодексу України місцеві бюджети - бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст. 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад.

Згідно із ч.1 ст. 85 Бюджетного кодексу України держава може передати Раді міністрів Автономної Республіки Крим чи органам місцевого самоврядування право на здійснення видатків лише за умови відповідної передачі фінансових ресурсів у вигляді закріплених за відповідними бюджетами загальнодержавних податків і зборів або їх частки, а також трансфертів з Державного бюджету України.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що бюджет міста Харкова формується Харківською міською радою та належить до категорії місцевих бюджетів.

При цьому, формування місцевого бюджету здійснюється у відповідному встановленому законодавством порядку, а отже з огляду на норми діючого законодавства дане питання не віднесено до компетенції відповідача, про що листом було повідомлено Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації.

На виконання ухвали суду від 23.04.2019 року представником відповідача до суду подано копії заяв про призначення житлової субсидії №2699 від 20.ю11.2017 року та №694 від 05.04.2018 року із долученими до них деклараціями про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, а також копії рішення Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради "Про не призначення субсидії" №4287 від 26.12.2019 року та витягу з протоколу №4 від 19.04.2018 року засідання районної комісії по вирішенню спірних питань щодо надання населенню державних соціальних допомог, субсидій та пільг адміністрації Слобідського району Харківської міської ради.

Як вбачається зі змісту рішення відповідача №4287 від 26.21.2019 року, яке прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 20.11.2017 року, позивачу у призначенні субсидії було відмовлено з огляду на обставини того, що протягом місяця з моменту реєстрації заяви на призначення субсидії позивачем не було надано повного пакету документів.

Вказане рішення прийнято відповідачем із посиланням на Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії та зазначенням про те, що субсидія призначається, починаючи з місяця надходження заяви за умови, що відомості буде підтверджено в установленому порядку протягом місяця з дня подання заяви.

Як встановлено під час судового розгляду справи, станом на момент звернення позивача із відповідною заявою про призначення їй субсидії на оплату житлово-комунальних послуг нею не було надано доказів погашення такої заборгованості, а відтак, у відповідача відповідно до приписів п. 20 Положення № 848 були відсутні підстави для призначення їй субсидії з оплати житло-комунальних послуг за рахунок державного бюджету.

Однак, суд зазначає, що вказане рішення не містить у своєму змісті жодних доказів стосовно розгляду відповідачем питання про можливість передачі заяви ОСОБА_1 на розгляд районної комісії питання про призначення позивачу субсидії в виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету.

З врахуванням вищевикладеного суд зазначає, що доводи представника відповідача стосовно розгляду порушеного позивачем питання про призначення їй субсидії в виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Вказані обставини свідчать як про недотримання відповідачем встановленого порядку розгляду питань про призначення субсидії в виключному порядку за рахунок коштів місцевого бюджету, так і про фактичне не здійснення розгляду зазначеної заяви позивача.

При цьому, доводи представника відповідача стосовно того, що порушене позивачем питання на розгляд районною комісією не виносилось у зв`язку з відсутністю коштів на фінансування житлових субсидій за рахунок місцевого бюджету у 2017 році не можуть вважатися судом належними, оскільки не свідчать про дотримання відповідачем встановленого законодавством порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем прав позивача.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачем фактично не було належним чином розглянуто заяву позивача про призначення субсидії з оплати житло-комунальних послуг за рахунок коштів місцевого бюджету соціально незахищеній сім`ї з квітня 2017 року по квітень 2018 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради розглянути питання поновлення субсидії ОСОБА_1 за квітень 2017 року, призначення субсидії з 01.05.2017 по квітень 2018 в виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до норм діючого на момент звернення ОСОБА_1 законодавства з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із положеннями ч.ч. 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (вул. Вишнева, буд. 3, м. Харків, 61124) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради розглянути питання поновлення субсидії ОСОБА_1 за квітень 2017 року, призначення субсидії з 01.05.2017 по квітень 2018 в виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до норм діючого на момент звернення ОСОБА_1 законодавства з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.