Справа № 653/435/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 653/435/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Діденко А.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання рішення протиправним,

встановив:

07.02.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, у якому просив визнати рішення Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області без дати про скасування у відношенні ОСОБА_1 дозволу на імміграцію протиправним та скасувати його.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.12.1982 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 . Від шлюбу має трьох дітей. В грудні 1988 року позивач і його сім`я переїхали на постійне місце проживання до України і стали проживати спочатку в с . Новий Труд , а з 1995 року в с. Чонгар Чонгарської сільської ради Генічеською району. З того часу він і його сім`я постійно проживає на території України і до Вірменії ніколи ніхто не виїжджав.

05.05.2004 року позивачу видали Тимчасову посвідку на проживання в Україні з безстроковим строком її дії.

Наприкінці січня 2019 року Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області прийняло рішення про скасування наданого дозволу на імміграцію в Україну, скасувавши посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 02.05.2004 року. Своє рішення міграційна служба обґрунтувала посиланням на п.1 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію".

Вказаною нормою закону передбачено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Позивач зазначає, що не вчиняв ніяких дій, наслідком яких би стало надання державному органу неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність, тому рішення є не законним і підлягає скасуванню.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області справу № 653/435/19 передано на розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено судове засідання на 11.04.2019 року.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року задоволено клопотання позивача про участь в судовому розгляді за допомогою засобів відеоконференцз`язку.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року розгляд справи відкладено на 18.04.2019 року у зв`язку з надходження до суду від представника відповідача клопотання про відкладення розгляду справи. Доручено Генічеському районному суду Херсонської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

18.04.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що дозвіл на імміграцію в Україну надається особам, які є батьками, чоловіком (дружиною) іммігранта та його неповнолітнім дітям.

Дружина заявника громадянка Республіки Вірменії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Російської Федерації, 10.06.2011 ВГІРФО УМВС України в Херсонській області документована безстроковою посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_2 відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону, у зв`язку із тим, що рішенням Генічеського місцевого суду Херсонської області від 13.12.2001 за справою № 2-1844/2001 встановлено факт постійного проживання вказаної особи та її дітей ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) з 16 грудня 1995 року на території України.

Однак, наказом ДМС України від 21.07.2016 № 193 "Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання" скасовано повністю рішення ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 22.02.2002 про документування ОСОБА_3 посвідкою на постійне проживання, посвідка серії НОМЕР_2 від 10.06.2011 визнана недійсною та такою, що підлягає вилученню і знищенню.

Дозвіл на імміграцію та посвідка на постійне проживання оформлені ОСОБА_1 на підставі документів, які втратили чинність, тому УДМС було прийнято рішення від 15.01.2019 № 6501.4/495-19 про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" та визнано недійсною посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 02.05.2004.

Відповідач вважає, що дозвіл на імміграцію в Україні правомірно скасовано УДМС з дотриманням всіх законодавчих процедур, що передбачені Порядком № 1983 та Законом України "Про імміграцію", тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

18.04.2019 року розгляд справи відкладено на 07.05.2019 року у зв`язку з неотриманням відзиву на позову заяву позивачем та необхідністю ознайомлення з ним.

Ухвалою суду від 18.04.2019 року зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Херсонській області надати в строк до 02.05.2019 року завірені належним чином копії документів, прийняті відповідачем до уваги при винесенні рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 6501.4/495-19 від 15.01.2019 року, а також документи складені за результатами прийняття відповідного рішення.

Доручено Генічеському районному суду Херсонської області забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 07 травня 2019 р. в режимі відеоконференції за участю ОСОБА_1 та/або його представника.

Наказом голови Херсонського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року судді Ковбій О. В . з 06.05.2019 до 07.05.2019 року надано дні відпочинку.

Тому, судове засідання у справі, призначене на 07.05.2019 року не відбулось.

Ухвалою від 08.05.2019 року датою наступного судового засідання визначено 17.05.2019 року. Доручено Генічеському районному суду Херсонської області забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 07 травня 2019 р. в режимі відеоконференції за участю ОСОБА_1 та/або його представника.

У судовому засіданні, призначеному на 17.05.2019 року, позивач та його представник приймали участь за допомогою засобів відеоконференцзв`язку з Генічеським районним судом Херсонської області.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

06.05.2004 року ОСОБА_1 видано тимчасову посвідку на проживання серія НОМЕР_1 безстроково.

15.01.2019 року начальником УДМС України в Херсонській області затверджено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 , відповідно до якого встановлено, що заявник отримав дозвіл на імміграцію в Україну на підставі пункту 6 частини другої статті 4 Закону України "Про імміграцію" (далі - Закон) як особа, дружина якої є іммігранткою в Україну (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.12.1982, а/з № 507), та 06.05.2004 ВГІРФО УМВС України в Херсонській області документований безстроковою посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 , по якій заявник проживає на теперішній час. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Дружина заявника громадянка Республіки Вірменія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Російської Федерації, 10.06.2011 ВГІРФО УМВС України в Херсонській області документована безстроковою посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_2 відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону, у зв`язку із тим, що рішенням Генічеського місцевого суду Херсонської області від 13.12.2001 за справою № 2-1844/2001 встановлено факт постійного проживання вказаної особи та її дітей ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) з 16 грудня 1995 року на території України.

Наказом ДМС України від 21.07.2016 № 193 "Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання" скасовано повністю рішення ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 22.02.2002 про документування ОСОБА_3 посвідкою на постійне проживання, посвідка серії НОМЕР_2 від 10.06.2011 визнана недійсною та такою, що підлягає вилученню і знищенню.

Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області прийняло рішення від 15.01.2019 року №6501.4/495-19 від 15.01.2019 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 на підставі пункту частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Видана на підставі цього рішення посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 06.05.2004 (в рішенні про скасуванні зазначена помилкова дата видачі посвідки 02.05.2004 року) скасована на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 25.04 2018 № 321.

Не погоджуючи з таким рішення відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свої прав.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства врегульовано Законом України "Про імміграцію".

Так, визначення імміграції міститься у статті 1 вищевказаного Закону та означає прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - це іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; імміграційна віза - це позначка у паспортному документі, що засвідчує право іноземця чи особи без громадянства на в`їзд в Україну для постійного проживання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу надано дозвіл на імміграцію та видано посвідку на постійне проживання безстроково.

Управлінням Державної міграційної служби України в Херсонській області прийнято рішення, яким скасовано громадянину Республіка Вірменія дозвіл на імміграцію в Україну.

Підставою оскарженого рішення вказано пункт 1 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію", згідно з яким дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Водночас, обов`язковою передумовою прийняття компетентним органом відповідного рішення про надання особі дозволу на імміграцію є перевірка правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутність підстав для відмови у його наданні.

Разом з тим, станом на момент прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію, уповноважений державний орган перевіряв надані позивачем документи та будь-яких порушень законодавства не встановив, у тому числі, не було встановлено і подання свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

За приписами статті 12 Закону України "Про імміграцію", дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст. 12 Закону передбачено можливість скасування дозволу на імміграцію у випадку встановлення хоча б однієї з передбачених у ній підстав. Однак, можливість скасування такого дозволу у жодному випадку не повинна ототожнюватися з обов`язком з прийняття такого рішення.

Така конструкція норми ст. 12 цього Закону дозволяє суб`єкту прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію об`єктивно оцінити обставини, що є підставою для можливого скасування дозволу, а також обставини, які настали після отримання особою дозволу на імміграцію, та прийняти пропорційне рішення з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У справі, яка розглядається, відповідач прийняв оскаржене рішення формально і без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тобто не пропорційно. Доказом зазначеного є відсутність у висновку про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 аналізу обставин, які настали після отримання особою дозволу на імміграцію.

Окрім цього, суд враховує, що у справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у рішенні від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що скасування дозволу на імміграцію, здійснене виключно за формальних обставин без дослідження всіх обставин необхідності прийняття такого рішення, зумовило порушення необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані норми ст. 12 Закону.

Так, з 02.12.1982 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , має трьох дітей - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . З 16.12.1988 року позивач та його сім`я проживали в селі Новий Труд , а 1995 року по теперішні час в с. Чончар Генічеського району Херсонської області.

Позивач та його родина постійно проживають в Україні, що підтверджено доданими до справи документів про встановлення відповідного факту, тому скасування дозволу може призвести до погіршення усталеного способу життя позивача та розірвання його родинних зв`язків.

Однак, як вбачається зі змісту висновку і відзиву відповідача, останній жодним чином зазначених обставин не дослідив, хоча вони мають суттєве значення.

Доводи УДМС про те, що дозвіл на імміграцію та посвідка на постійне проживання оформлені позивачу на підставі документів, які втратили чинність, так як наказом ДМС України від 21.07.2016 року №193 "Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання" скасовано повністю рішення ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 22.02.2002 року про документування жінки позивача - ОСОБА_3 посвідкою на постійне проживання суд розцінює критично, оскільки можливе допущення міграційним органом помилки при прийнятті рішення про надання жінці позивача дозволу на імміграцію, за відсутності у цьому вини ОСОБА_1 , не є визначеною Законом № 2491-ІІІ та іншими законами України підставою для скасування такого дозволу.

Аналогічного висновку за схожих обставин дійшов Верховний Суд в постанові від 10.05.2019 року по справі № 815/514/17 (№ в ЄДРСР 81640984).

Окрім зазначеного, сторонами не заперечується, що станом на момент отримання позивачем дозволу на імміграцію документи, подані ним документи були чинними, не містили неправдивих відомостей та ознак підробки. Підстави, на які посилається відповідач, з`явились через 12 років після отримання ОСОБА_1 дозволу на імміграцію.

Тобто, станом на дату отримання дозволу, існування обставин, на які посилається відповідач як на підставу для прийняття рішення від 15.01.2019 року №6501.4/495-19 не існувало.

Також, п.23 Порядку №1983 передбачено, що орган ДМС, який розглядає подання про скасування дозволу, окрім отримання необхідної інформації також запрошує іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання.

Судом установлено, що відповідачем не надано доказів виконання ним, як органом ДМС, який розглядав питання про скасування дозволу, зазначених вимог щодо запрошено позивача та отримання від нього пояснень.

Додана до матеріалів копія листа-запрошення від 24.07.2018 року №6501.4-10546/65.2-18 без доказів направлення зазначеного листа позивачем не може свідчити про виконання відповідачем обов`язку встановленого п.23 Порядку №1983.

Отже, відповідачем було допущено суттєві порушення, які свідчать про неправомірність прийнятого ним рішення про скасування дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскарженого рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 07.02.2019 року.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн. підлягають стягненню з Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (Код , адреса: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, 168) №6501.4/495-19 від 15.01.2019 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого ОСОБА_1 (уродженець Республіки Грузія, паспорт серії НОМЕР_4 від 23.12.1999 року).

Стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (Код , адреса: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, 168) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Грузія, паспорт серії НОМЕР_4 від 23.12.1999 року) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 травня 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 102090000