Справа № 569/6295/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6295/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi Кучиної Н.Г.,

з участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

pозглянувши в порядку спрощеного провадження в мiстi Рiвне спpаву № 569/6295/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управлінням патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Саєнко Максима Олеговича про скасування постанови, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати винесену поліцейським постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №753418 від 17.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Рівненського міського суду від 02 квітня 2019 року по вищевказаній справі розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, з викликом сторін.

Ухвалою Рівненського міського суду від 08 травня 2019 року замінено неналежного відповідача у справі поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Саєнко Максима Олеговича належним відповідачем - Управлінням патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання вх. №25990 від 20.05.2019 року про розгляд справи без участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи, був повідомлений завчасно та належним чином.

Однак, представник Департаменту патрульної поліції Немеришина В.О. подала до суду відзив, у якому вказано, що дії інспектора по притягненню позивача до адміністративної відповідальності вважає правомірними, оскільки він діяв згідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17 березня 2019 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Саєнком М.О. була винесена постанова серії НК № 753418 від 17.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,відносно позивача ОСОБА_1

Як зазначено у вказаній постанові, 17 березня 2019 року о 17 год. 39 хв. в м. Рівне на площі Привокзальній Майдан, 1 ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода Джетті» номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила зупинки, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м до пішоходного переходу, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР України.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як слідує з оскаржуваної постанови, позивач порушив правила зупинки, здійснивши зупинку ближче 10 м до пішоходного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 г ПДР України.

Відповідно до пункту 15.9 г Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За змістом пункту 1.10 Правил дорожнього руху України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35-5.37.2, дорожньою розміткою, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі дорожньої розмітки пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів та узбіч.

Згідно п. 15.9 (г) ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідач, будучи органом (посадовою особою), який безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП), повинен був, враховуючи вимоги статті 280 КУпАП, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зіст.251КУпАП доказамив справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності, або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими,що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора нагрудної камери відповідача, не можливо встановити чи дійсно відстань від пішохідного переходу до автомобіля позивач є меншою 10 м. Таким чином, наданим вище відеоматеріалом не підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення, а інших доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові серії НК №753418 відповідачем до суду не надано.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі винесено постанову, яка не відповідає вимогам ст.283 КУпАП не встановлено свідків правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, прийшов до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі ст.ст.122 ч.2, п.1 247, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, п.14.6 «в» Правил дорожнього руху, керуючись ст.ст.5, 20, 72, 79, 241-246, 250, 251, 255, 269, 286, 293 КАС України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управлінням патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №753418 від 17.03.2019 року, винесеної поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Саєнком Максимом Олеговичем, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя Н.Г. Кучина