Справа № 540/2235/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2235/18
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області про визнання протиправною відмову у видачі паспорта громадянина України у паперовій формі та зобов`язання видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , (далі позивач) звернувся до Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову у видачі паспорта громадянина України у паперовій формі та зобов`язання видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки.

В обґрунтування позову посилався на те, що у зв`язку із втратою паспорту громадянина України, оформленого у формі ID-картки, звернувся до відповідача із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, замість втраченого, з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру. Відповіддю відповідача не було надано ані відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, ані підтвердження можливості його отримання. Даний лист містить норми чинного законодавства, що стосуються процедури отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки, та перелік документів, що необхідні для його видачі, у разі втрати паспорту. При цьому позивач зазначає, що законодавство України передбачає можливість та право отримати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки.

Також позивач з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у рішенні від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17, зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, а тому відмова у видачі паспорта у вигляді книжечки є порушенням його прав та інтересів та неправомірним втручанням в особисте життя.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі ОСОБА_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України.

Зобов`язано Корабельний районний відділ у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-ХІІ.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області, шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Повернуто ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі, представник Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо можливості вибору форми паспорта громадянина України між карткою з безконтактним електронним носієм інформації та паспортною книжечкою, оскільки з 1 листопада 2016 року правове регулювання спірних правовідносин є таким, що оформлення паспорта громадянина України здійснюється виключно у формі ID-картки. Альтернативи такій формі паспорта громадянина України чинне законодавство не передбачає. Зауважує, що Положення про паспорт громадянина України, норми якого застосовано судом першої інстанції, поширюються лише на тих осіб, які отримали паспорт у вигляді книжечки до прийняття Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

При цьому, на думку апелянта, доаоди позивача про порушення його прав на свободу світогляду є безпідставними, оскільки позивачем при попередньому зверненні за отриманням паспорту вже було надано згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія. Також апелянт зазначав, що керуючись Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус інформація про позивача внесена до Реєстру під час отримання ним ID-паспорта. Під час його попереднього звернення за отриманням паспорту громадянина України, проведена ідентифікація особи, після завершення якої автоматично сформований унікальний номер запису в реєстрі та зафіксований час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву - анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. При цьому, відповідач стверджує, що Закон не передбачає підстави та право вимагати видалення з нього даних, а унікальний номер запису в цьому Реєстрі не може бути видалений, якщо особа отримувала документи із застосуванням засобів Реєстру.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, посилався на доводи, які ідентичні доводам викладеним у позовній заяві та узгоджуються з висновками суду першої інстанції, зокрема щодо наявності права на отримання паспорту у формі паспортної книжечки, а тому просить апеляційну скаргу Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 75.

Згідно відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі позивач значиться документованим паспортом громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 з безконтактним електронним носієм.

10 жовтня 2018 року позивач звернувся до Корабельного відділу поліції ХВП ГУНП в Херсонській області з повідомленням про втрату паспорта громадянина України.

Згідно Висновку Корабельного відділу поліції ХВП ГУНП в Херсонській області за результатами розгляду матеріалів ЄО № 20308 від 10.10.2018 року за повідомленням про втрату документу, місцезнаходження паспорта не встановлено (а.с.12).

Також, 10 жовтня 2018 року позивач звернувся до Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області із заявою про втрату паспорта громадянина України та про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки замість втраченого з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, через релігійні переконання.

До заяви позивач надав дві фотокартки розміром 3,5*4,5 см, квитанцію про сплату державного мита, копію довідки Церкви ОСОБА_2 .

24 жовтня 2018 року відповідач надав відповідь, якою повідомив, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено Постановою КМУ № 302, припинилося з 01 листопада 2016 року. Також, відповідач у вказаному листі зазначив перелік документів, які необхідні для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого паспорту.

Вважаючи відмову відповідача видати паспорт громадянина України у формі книжечки протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є такими що не підлягають задоволенню, оскільки відповіддю Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області не було відмовлено у видачі паспорта, а лише роз`яснено порядок отримання паспорту у формі ID-картки в разі його втрати. Суд вважав необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не видачі ОСОБА_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України.

При цьому, суд зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах не прийняв належного рішення про відмову чи видачу позивачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки та не навів будь-яких правових підстав для відмови у проведенні оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки, а тому суд вважав належним способом захисту прав ОСОБА_1 зобов`язати відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Так, правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначаються Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус № 5492-VI .

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону Єдиний державний демографічний реєстр (далі Реєстр) це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Крім того, абзацами першим та другим частини 1 статті 10 Закону, зокрема, визначено, що внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних.

У разі, якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 листопада 2014 року № 1279.

Унікальний номер запису в Реєстрі формується автоматично відповідно до додатка до заяви-анкети для внесення інформації до Реєстру, затвердженого згаданим наказом.

Відповідно до Закону документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, є документами, які забезпечують ідентифікацію особи та підтверджують її статус. Належна ідентифікація особи захищає права та свободи інших осіб, які вступають з такою особою в правові відносини. Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним, який формується автоматично після проведення ідентифікації особи у разі, якщо інформацію про особу вносять до Реєстру вперше.

Закон не передбачає підстав для видалення даних з Реєстру. Унікальний номер запису в Реєстрі не може бути видалено з Реєстру, якщо особа отримувала документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус, із застосуванням засобів Реєстру.

Водночас, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом п. 2 цієї Постанови із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року

- з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (п. 3 Постанови № 302).

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи .

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» (далі - Закон №2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст. 2 Закону №2297-VI).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 вказаного Закону).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач, ОСОБА_1 30.11.2001 р.н. в Єдиному державному демографічному реєстрі вже значиться документованим паспортом громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм.

При цьому, при оформленні вказаного паспортного документу позивач надав згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія (паспорт громадянина України у вигляді ID-картки).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 документований карткою фізичної особи платника податків, копія якої долучена до позовної заяви (а.с.8).

Щодо посилань позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у рішенні від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17, колегія суддів зазначає, що обставини справи, що переглядає апеляційний суд не є подібними обставинам, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.

Так, в цій справі Велика Палата дійшла висновку, що діюче законодавство не передбачає альтернативу вибору паспорта громадянина України, у разі, якщо особа не надає згоду на обробку її персональних даних і у разі ненадання особою згоди на обробку персональних даних, така особа має право на отримання паспортного документа у формі книжечки зразка 1994 року.

В даному випадку позивач, ОСОБА_1 при попередньому зверненні щодо отримання паспорту вже надав згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія (паспорт громадянина України у вигляді ID-картки).

Отже, згідно Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус інформація про позивача внесена до Реєстру при зверненні за отриманням паспорту вперше, проведена ідентифікація особи, після завершення якої автоматично сформувався унікальний номер запису в реєстрі з фіксуванням часу, дати та відомостей про особу, яка оформила заяву - анкету (в електронній формі). При цьому, унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Той факт, що позивач втратив паспорт громадянина України у вигляді ID-картки не тягне за собою наслідку автоматичного видалення наявної в Реєстрі інформації щодо позивача, а лише є підставою для звернення до відповідних органів щодо оформлення паспорту замість втраченого.

У свою чергу, слід зазначити, що Закон не передбачає підстав та права вимагати видалення з Реєстру даних, а унікальний номер запису в цьому Реєстрі не може бути видалений, якщо особа отримувала документи із застосуванням засобів Реєстру.

А тому на думку колегії суддів, висновки апеляційного суду не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, що викладені у рішенні від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17.

Крім того, суд звертає увагу, що перелік підстав, які становлять легітимну мету обмежень прав і свобод особи, є вичерпним. Свобода розсуду держави щодо встановлення обмежень є вузькою. Проте, судам слід оцінити, чи передбачене законом таке обмеження, чи відповідає обмеження «нагальній суспільній потребі», тобто чи є воно необхідним у демократичному суспільстві і чи відповідає воно легітимній меті (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Svyato-Mykhaylivska Parafiya v. Ukraine» від 14 червня 2007 року). Установленість обмежень законом передбачає чіткість і доступність закону, що встановлює такі обмеження. Кожна людина повинна мати відповідне уявлення про норми, які можуть бути застосовані щодо її відповідного права. Вимога чіткого закону, який передбачає обмеження права, має ту саму мету - кожна людина повинна мати можливість передбачити наслідки своєї поведінки. Рівень чіткості, який вимагається від національного законодавства, яке в будь-якому разі не може передбачати усі можливі випадки, багато в чому залежить від змісту відповідного акта, сфери, яку він регулює, чисельність й статусу тих, кому він адресований (див. рішення ЄСПЛ у справі «GropperaAG and Others v. Switzerland» від 28 березня 1990 року).

Відтак, колегія суддів беручи до уваги вищенаведене, приходить до висновку, що факт надання згоди на обробку персональних даних та отримання ОСОБА_1 паспорту громадянина України у формі ID картки із внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, виключає підстави для задоволення вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень видати інший паспорт у вигляді паспортної книжечки, згідно Положення № 2503, оскільки це не передбачено законодавством.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв в межах компетенції та повноважень, наданих чинним законодавством та Конституцією України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував наведеного, та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення, прийняте на підставі неправильного застосування норм матеріального права повністю і ухвалити нове судове рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу у м. Херсоні Управління ДМС України в Херсонській області про визнання протиправною відмову у видачі паспорта громадянина України у паперовій формі та зобов`язання видати паспорт громадянина України у формі книжечки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 23.05.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.