Справа № 440/548/19
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м.Кропивницький Справа № 440/548/19

провадження № 2-іс/340/23/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Ю.П. Пасічник

за участю секретаря судового засідання - Побочій О.В.

представника позивача Репало Д.О.

представника відповідача Федченко О.О.

розглянувши в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" (вул.Ушакова, 1а, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) до Рівненської митниці Державної фіскальної служби, (вул.Соборна, 104, м.Рівне, 33028, ) про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019р. до Кіровоградського окружного адміністративного суду з Полтавського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Чек Сіті» (далі - позивач) до Рівненської митниці ДФС (далі - відповідач) про: визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204010/2018/00322 від 14.11.2018р. та рішення про коригування митної вартості товару №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р. (а.с.37-49,75).

Ухвалою суду від 29.03.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання в режимі відео конференції призначено на 18.04.2019р. (а.с.76).

Ухвалою суду від 18.04.2019р. відмовлено представнику відповідача у зупиненні провадження у справі, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.04.2019р. (а.с.145,146).

26.04.2019р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 20.05.2019р. (а.с.194,195).

20.05.2019р. в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, складення повного тексту рішення відкладено до30.05.2019р. (а.с.213).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що між ним та нерезидентом компанією «VELCAR ЕSTATE LP» (Едінбург, Шотландія) 08.05.2018р. було укладено контракт №UA-001 щодо придбання продуктів харчування, назва, опис, ціна за одиницю яких зазначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Строк дії контракту до 31.12.2019р.

На виконання умов контракту контрагентом було поставлено позивачеві каву розчинну сублімовану, загальною вагою 18075 (кг нетто) на суму 67058,25 дол США., що становить 3,71 дол США за кг (курс 28,212 грн.).

Вказаний товар позивачем подано відповідачеві до митного оформлення 14.11.2018р. на підставі митної декларації №UA204010/2018/027601, за першим методом визначення митної вартості, за ціною 3,71 дол США за 1 кг.

Відповідачем відмовлено позивачеві у митному оформлені товару за заявленою вартістю, про що прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204010/2018/00322 від 14.11.2018р., а рішенням про коригування митної вартості товару №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р., митну вартості товару скориговано до вартості 5 дол США за кг на підставі ст. 59 Митного кодексу України за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Позивач вказує, що у зв`язку з коригуванням митної вартості ним було складено нову митну декларацію №UA203010/2018/023524 та сплачено митні платежі з урахуванням скоригованої митної вартості.

Не погоджуючись з коригуванням митної вартості позивач зазначає про його протиправність тому, що ним були подані всі необхідні документи, які давали змогу визначити митну вартість, а тому дії відповідача щодо коригування митної вартості позивач вважає протиправними, що і зумовило необхідність звернутись до суду з даним позовом.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов (а.с.109-114) вимоги позивача не визнаються з тих підстав, що під час здійснення митного оформлення товару який надійшов на адресу позивача, шляхом порівняння митної вартості ідентичних товарів митне оформлення яких вже здійснено, інформація щодо яких виявлена в митній декларації №UA110190/2018/510879 від 10.11.2018р., встановлено що заявлена митна вартість товарів нижча, ніж вартість ідентичного товару, оформленого митним органом України в митному режимі «імпорт». Вказані обставини викликали сумніви стосовно заявленої декларантом митної вартості, що і зумовило прийняття оскаржуваних рішень.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2018 року між позивачем (покупець) та нерезидентом - компанією «VELCAR ЕSTATE LP» (Едінбург, Шотландія) 08.05.2018р. було укладено контракт №UA-001 щодо придбання продуктів харчування (а.с.170-177).

Відповідно до п. 1.2. контракту найменування товару, опис, ціна за одиницю вказуються в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно п. 1.4. контракту постачання товару здійснюється на умова визначених Інкотермс 2010, які зазначаються в інвойсах на постачання товару.

Відповідно до інвойсу №012641 від 17.08.2018р. на адресу позивача відвантажено товар каву розчинну, вагою (нетто) 18075 кг, за ціною 3,71 дол США за 1 кг, загальна сума 67058,25 дол США, умови постачання CPT Kropivnitskiy (а.с.134).

Транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною №0001 від 28.09.2018р. (а.с.160).

Відповідно до відомостей, які містить вищевказана товарно-транспортна накладна, відправником товару зазначено Disko trans OU за дорученням «VELCAR ЕSTATE» LP (графа 1), одержувач «Standart Chek City» ltd (графа 2), місце розвантаження Kiev ОСОБА_1 (графа 3), місце навантаження Tallinn, Estonia (графа 4), перевізник Eurovedu. com OU (графа 16).

14.11.2018р. позивачем на підставі митної декларації №UA204010/2018/027601 заявлено до митного оформлення товар кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (п/е мішки по 25 кг, не для роздрібної торгівлі 18075 кг), країна походження товару Бразилія, країна відправлення Естонія. Вартість товару визначена за першим методом - ціною договору на рівні 3,71 дол США за 1 кг на суму 67058,25 дол США (а.с.206,207).

За результатами перевірки митної декларації та документів доданих до неї, відповідачем, після проведення консультацій, прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.11.2018р. №UA204010/2018/00322 та рішення про коригування митної вартості товару №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р., яким митну вартості товару скориговано на підставі ст. 59 Митного кодексу України за ціною договору щодо ідентичних товарів (а.с.16-19).

Ціна товару з 67058,25 дол США з розрахунку 3,71 дол США за 1 кг (графа 27 рішення) збільшена до 90375 дол США з розрахунку 5 дол США за 1 кг (графа 30 рішення).

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості відповідач навів наступні доводи та здійснив наступний розрахунок (розділ IV графи 33 рішення): «За результатами проведених відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом митну вартість товару №1 скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціню договору щодо ідентичних товарів згідно положень статті 59 Митного кодексу України, що базується на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Митну вартість імпортованих товарів визначено на основі раніше визначених органами доходів та зборів митних вартостей за наявної цінової інформації за МД №UA110190/2018/510879 від 10.11.2018р.: Товар №1: Кава натуральна розчинна-5,00 доларів США за кг * 18075=90375,00 доларів США за кг. Числове значення митної вартості товару №1 становить 2549720,6839 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 90375,00 доларів США».

У зв`язку з коригуванням митної вартості позивачем було складено нову митну декларацію №UA203010/2018/023524 та подано її до митного оформлення (а.с.163,164).

Незгода позивача із рішенням про коригування митної вартості зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 34-1 ч. 1 статті 4 МК України, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вже встановлено судом та підтверджується матеріалами справи одночасно з митною декларацією №UA204010/2018/027601 позивачем додатково подано документи, які на переконання позивача підтверджують заявлену митну вартість, зокрема такі, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, прайс-лист продавця від 03.09.2018р. та 20.08.2018р. відповідно до яких вартість кави визначена на рівні 3,71 дол США. Разом з тим, суд зазначає, що вартість визначена у вказаних прайс-листах зазначена на умовах постачання CFR Odessa на відміну від умов постачання CPT Kropivnitskiy, що відповідно впливає на вартість товару (а.с.167,168).

Крім того, як на підставу протиправності коригування митної вартості позивач посилається на факт ввезення на територію України ідентичного товару, який декларувався за ціною 3,71 дол США і яка була визнана митними органами. Зокрема посилається на митні декларації № UA 500200/2018/010171 від09.11.2018р, № UA500200/2018/011522 від 07.12.2018р., № UA25250/2018/812074 від 10.11.2018р., № UA125250/2018/812334 від 30.11.2018р., № UA25250/2018/812340 від 30.11.2018р. (а.с.178-187).

Разом з тим, суд не погоджується з вказаними доводами позивача оскільки, як вбачається із змісту вказаних декларацій, показники: країна відправлення (графа 16), походження товару (графа 34), умови поставки (графа 20) не співпадають з показниками митної декларації №UA204010/2018/027601, яка подавалась позивачем для митного оформлення та відповідно не можуть слугувати беззаперечним доказом правильності визначення митної вартості.

Частинами 1 та 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 статті 54 МК України).

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 12 статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 статті 55 МК України).

Згідно ч. 8 вказаної статті МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частини 5-8 статті 58 МК України).

Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Судом встановлено, що позивачем та його контрагентом за контрактом визначено умови поставки товару - CPT Kropivnitskiy. Відповідно до правил інтерпретації обраного методу поставки, який перекладається як «фрахт/перевезення оплачено до», в обов`язки продавця входить поставка товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

В даному випадку, зважаючи на обрані позивачем та його контрагентом за контрактом умови поставки, продавець «VELCAR ЕSTATE» LP, мав сплати вартість перевезення товару до м. Кропивницький, що відповідно мало вплинути на вартість товару. Натомість будь-яких документів, які б підтверджували вартість перевезення, а його ціна відповідно до положень ч. 10 статті 58 МК України мала б бути включена до митної вартості товару, позивачем не надано, а тому виникають обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару.

Крім того, як вже встановлено судом рішення про коригування митної вартості товарів №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р. здійснено на підставі ст. 59 Митного кодексу України за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Як вбачається з графи 33 рішення про коригування митної вартості підставою для прийняття вказаного рішення став аналіз визначення митної вартості товару в МД №UA110190/2018/510879 від 10.11.2018р. (а.с.208,209).

Судом встановлено, що вказана декларація дійсно містить відомості щодо ідентичного товару: кава натуральна, розчинна, сублімована в первинній упаковці масою нетто 25 кг, виробник Companhia Cacique De Caffe Soluvel, Бразилія (графа 31), валюта дол США (графа 22), вага нетто (кг) 18075 (графа 38).

Разом з тим, ціна товару визначена у вказані декларації становить 90375 дол США, з розрахунку 5 дол США за кг, що перевищує вартість ідентичного товару, який декларувався позивачем.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про правомірність коригування відповідачем митної вартості товару, а тому оскаржувані рішення не підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" (вул.Ушакова, 1а, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) до Рівненської митниці Державної фіскальної служби, (вул.Соборна, 104, м.Рівне, 33028, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 24.05.2019р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник