Справа № 127/6738/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/6738/19

Головуючий у 1-й інстанції: Вишар І.Ю.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_1 ,

свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії НК № 345643 від 27.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Господарука Миколи Сергійовича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії НК № 345643 від 27.02.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 29 березня 2019 року в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Господаруком Миколою Сергійовичем було з`ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 122 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що виїхав на перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора і був змушений завершити маневр на допустимій швидкості для того, щоб попередити екстрене гальмування і не вдавати до ризику інших учасників дорожнього руху. Зазначає, що це передбачено пунктом 16.8 ПДР України: «Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді».

Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу позивача.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Відповідач в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.02.201 року відповідачем винесено постанову серії НК № 345643 в справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови серії НК № 345643 водій ОСОБА_1 31.01.2019 р. о 01 год. 06 хв. водій керував т/з Mercedes-Benz Е270 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по перехресті вулиць Радіона Скалецького та Князів Коріатовичів, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п.п. 8.7.3.Ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП та постановлено застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до змісту п.8.7.3. (в, ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі-Правила дорожнього руху) сигнали світлофора мають такі значення: в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.(п.8.10 Правил дорожнього руху).

Відповідно до пункту 16.8. ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідальність за ч. 2ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у виді штрафу за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Також, ч. 2 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом першої інстанції, в поданому до суду позові позивач не обґрунтував доказами вимоги зазначені у його позові, а саме те, що він не порушував ПДР України.

Однак, в судовому засіданні було досліджено докази, надані відповідачем, а саме відеоматеріали, з яких встановлено, що ОСОБА_1 , на увімкнений зелений сигнал світлофора для машини патрульних поліцейських, вже знаходився на перехресті, а відеодоказ з машини поліцейського не встановлює факт порушення позивачем вимог п.п. 8.7.3.Ґ ПДР України, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Отже відповідач, не спростував доводи позивача наявними у справі відеодоказами, оскільки з машини поліцейського не видно сигнали світлофора зі сторони позивача, а отже позивач діяв у відповідності до пункту 16.8 ПДР України. Різне перемикання сигналів світлофора підтверджується циклограмою та схемою роботи світлофорного об`єкту (а.с. 15,16).

Також слід зазначити, що опитані в залі судового засідання свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спростували доводи відповідача, що позивач проїхав на заборонений сигнал світлофора.

Тому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Господаруком Миколою Сергійовичем не було з`ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 122 КУпАП, що свідчить про передчасність зроблених висновків.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Господарука Миколи Сергійовича, щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 є правомірними, а тому, постанова підлягає скасуванню, провадження у справі - закриттю.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії НК № 345643 від 27.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 345643 від 27.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП, провадження по справі-закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.