Справа № 1.380.2019.001199
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001199
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника позивача Бречка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі,

в с т а н о в и в :

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного, позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з утриманням відповідача у закладі вищої освіти у розмірі 26 466 грн 05 к.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач проходив навчання у НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного і уклав контракт про проходження військової служби (навчання ) у Збройних Силах України. У зв`язку з небажанням відповідача продовжувати навчання, контракт було розірвано. Вказане зумовлює відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання. Відповідач у добровільному порядку не відшкодував такі витрати у розмірі 26 466 грн 05 к., що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

На виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

Надіслана рекомендованою кореспонденцією відповідачу за адресою місце знаходження, підтвердженою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, судова повістка повернулася з відміткою поштового відділення на конверті про повернення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до положень статті 126 КАС України відповідач вважається таким, що його повідомлено про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до положень статті 205 КАС України справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

Ухвалою від 19.03.2019 позовну заяву залишено без руху.

Вимоги ухвали від 19.03.2019 позивачем виконано.

Ухвалою від 03.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі з проведенням підготовчого засідання, відповідачу запропоновано подати відзив на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Представником позивача 02.05.2019 (вх.№1383ел) на електронну адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Ухвалою від 02.05.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.05.2019.

В судовому засіданні 22.05.2019 суд заслухав вступну промову представника позивача ОСОБА_2 А. та дослідив письмові докази.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Наказом начальника від 28.07.2015 №23-КС (по особовому складу) ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного.

Наказом начальника від 28.07.2015 №173 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного та на котлове забезпечення - з сніданку 29.07.2015.

Між Міністерством оборони України в особі начальника НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 31.08.2015 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України.

За умовами контракту ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

Солдатом ОСОБА_1 12.10.2018 подано рапорт про відрахування його з числа курсантів НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного у зв`язку із небажанням продовжувати навчання.

Наказом начальника НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного від 07.11.2018 №139-КС (по особовому складу) із солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та направлено на військовий облік до Дрогобицько-Бориславського ОРВК Львівської області.

Наказом начальника від 07.11.2018 №288 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного та знято з усіх видів забезпечення. Також ОСОБА_1 зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 26 650 грн 38 к.

НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного 07.11.2018 складено та вручено ОСОБА_1 довідку-розрахунок №1260 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії в сумі 26 650 грн 38 к.

Вказана сума складається із: грошового забезпечення 6 936 грн 98 к., продовольчого забезпечення 12 458 грн 68 к., речового забезпечення 2 329 грн 12 к., медичного забезпечення 71 грн 34 к., спожиті комунальні послуги та енергоносії 4 854 грн 30 к.

Відповідач погодився із вказаною сумою, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1

Станом на 28.02.2019 за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 26 466 грн 05 к., ураховуючи добровільне відшкодування 184 грн 33 к., що підтверджено довідкою НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного від 28.02.2019 №110.

Невиконання відповідачем обов`язку щодо добровільного відшкодування витрати, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, зумовило звернення до суду з даним позовом.

При вирішення справи суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України № 2232-XII).

Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 25 Закону України № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 вказаного Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 вказаного Закону.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 вказаного Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу курсант бере на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Згідно з пунктом 1 Порядку «Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Згідно з пунктом 2.1.2 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Відповідно до пункту 2.1.4. Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Згідно з пунктом 2.1.6. Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, свідчить, що на курсанті вищого навчального закладу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання лежить обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому він проходив військову службу (навчання).

Судом встановлено, що контракт від 31.08.2015 достроково розірвано за ініціативою ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання.

Вказане зумовлює відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного.

ОСОБА_1 погодився із сумою таких витрат у розмірі 26 650 грн 38 к. та сплатив незначну частину 184 грн 33 к.

Невідшкодованою лишилася сума 26 466 грн 05 к., розмір якої підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку № 964 у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Суд звертає увагу, що курсанти, які навчаються в НАСВ ім. гетьмана П. Сагайдачного перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). ОСОБА_1 , будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, на час розгляду справи судом зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував.

Встановлені судом фактичні обставини, підтвердженні матеріалами справи, свідчать про обґрунтованість позовних вимог, тому суд дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень частини 2 статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану 32, м. Львів, 79012, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНКОКПП АДРЕСА_2 ) про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану 32, м. Львів, 79012, ) витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у розмірі 26 466 (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят шість) грн 05 к.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 травня 2019 року.

Суддя О.П. Хома