Справа № 2-а-2451/11/2170
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р.м. ОдесаСправа № 2-а-2451/11/2170

Категорія: 9 Головуючий в І інстанції: Ковбій О.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 02.06.2011 р. м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю секретаря - Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Південного офісу Держаудитслужби на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» до Південного офісу Держаудитслужби про визнання нечинною та скасування вимоги щодо усунення порушень, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року Дочірнє підприємство «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» звернулось до суду з адміністративним позовом до Контрольно-ревізійного управління в Херсонській області про визнання нечинною та скасування вимоги щодо усунення порушень від 01.04.2011 року № 21-07-16-14/1940.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 червня 2011 року позов задоволено. Визнано нечинною та скасовано вимогу Контрольно-ревізійного управління в Херсонській області від 01.04.2011 року № 21-07-16-14/1940.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області (правонаступник Контрольно-ревізійного управління в Херсонській області) задоволено, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 червня 2011 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання нечинною та скасування вимоги щодо усунення порушень від 01.04.2011 року № 21-07-16-14/1940 залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» задоволено частково, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року скасовано і справу направлено на новий розгляд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

При цьому, судом касаційної інстанції визначено, що відповідачем у справі виступає Південний офіс Держаудитслужби, як правонаступник первісного відповідача.

Під час нового розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивача був поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Від представника Південного офісу Держаудитслужби надійшла відповідь на відзив, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, а також апелянт просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови старшого слідчого прокуратури Білозерського району від 14.02.2011 року та постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 14.02.2011 року № 4-50/11, на підставі направлень на проведення ревізії від 22.02.2011 року № 178 та № 179, заступником начальника відділу Контрольно-ревізійного управління в Херсонській області Щербенком В .В. та головним контролером-ревізором Контрольно-ревізійного управління в Херсонській області Стрельченком М.Л. проведена позапланова ревізія фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» за період з 01.01.2008 року по 01.05.2008 року.

Ревізію проведено з 22.02.2011 року по 04.03.2011 року відповідно до питань програми ревізії та робочого плану з відома директора Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт від 14.03.2011 року № 07-18/07.

За наслідками проведеної ревізії КРУ в Херсонської області на адресу позивача була направлена вимога про усунення виявлених порушень № 21-07-16-14/1910 від 01.04.2011 року.

У п. 2 вказаної вимоги зазначено, що в ході ревізії встановлено, що внаслідок порушення вимог п. 5 Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 року № 587, в акт про фактичний обсяг робіт та витрат станом на 31.03.2008 року внесено завищені дані про фактично понесені витрати (без ПДВ) щодо придбання саджанців виноградних використаних для посадки на загальну суму 1105600,01 гривень, що в подальшому призвело до зайвої компенсації витрат Головним управлінням агропромислового розвитку Херсонської облдержадміністрації вартості виноградних саджанців за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету на загальну суму 795600, 01 гривень, у зв`язку із чим, від позивача вимагається: не допускати в подальшому внесення до акту про фактичний обсяг робіт та витрат на відповідну дату, який надається на розгляд обласної комісії по розгляду заяв та документів одержувачів, вирішення інших питань щодо надання фінансової підтримки на розвиток в області виноградарства, садівництва і хмелярства, внесення недостовірних даних щодо понесених витрат на придбання саджанців виноградних використаних для посадки; відповідно до п. 5 Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 року № 587, повернути до бюджету у місячний строк зайво отримані бюджетні кошти в сумі 795600,01 гривень.

Не погоджуючись із даною вимогою про усунення порушень, Дочірнє підприємство «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» звернулося до суду із позовом про визнання нечинною та скасування вимоги Контрольно-ревізійного управління в Херсонській області від 01.04.2011 року № 21-07-16-14/1910.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не погодився з твердженням відповідача щодо внесення позивачем недостовірних даних щодо придбання саджанців виноградних використаних для посадки. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що в липні 2009 року КРУ в Херсонській області провело зустрічну звірку щодо підтвердження стану, виду та обсягу розрахунків Головного управління агропромислового розвитку Херсонської облдержадміністрації з позивачем, за результатами якої була складена довідка від 20.07.2009 року № 07-19/22, в якій підтвердило всі витрати Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» за весь календарний 2008 рік, в т.ч. станом на 31.03.2008 року, та Контрольно-ревізійне управління в Херсонській області ніяких вимог до підприємства не пред`являло.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заявленого позову з огляду на викладене.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII (в редакції на момент виставлення оскаржуваної вимоги) головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Також, п. 8 цієї ж статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII (в редакції на момент виставлення оскаржуваної вимоги) визначено, що головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

Аналогічні вимоги містить Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII, в редакції на момент розгляду справи судом, згідно п.п. 7, 8 ст. 10 якого органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю (контрольно-ревізійній службі) надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Вимога органу державного фінансового контролю (контрольно-ревізійної служби) спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За викладених обставин, орган державного фінансового контролю (контрольно-ревізійна служба) має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, проте така вимога є обов`язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції на момент звернення із заявленим позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Аналогічні вимоги містить КАС України, в редакції на момент розгляду справи судом.

Тобто, з наведеного вбачається, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

Підставою для виставлення оскаржуваної вимоги стали встановлені в ході ревізії обставини щодо внесення позивачем до акту про фактичний обсяг робіт та витрат станом на 31.03.2008 року завищених даних про фактично понесені витрати (без ПДВ) щодо придбання саджанців виноградних використаних для посадки на загальну суму 1105600,01 гривень, що в подальшому призвело до зайвої компенсації витрат Головним управлінням агропромислового розвитку Херсонської облдержадміністрації вартості виноградних саджанців за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету на загальну суму 795600,01 гривень.

У зв`язку із встановленням вказаних обставин, оскаржуваною вимогою від позивача вимагалось повернути до бюджету у місячний строк зайво отримані бюджетні кошти в сумі 795600,01 гривень.

Таким чином, відповідачем пред`явлено вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю (контрольно-ревізійної служби), правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15.04.2014 року №№ 21-40а14, 21-63а14, від 13.05.2014 року № 21-89а14, від 27.01.2015 року № 21-436а14, від 10.02.2015 року № 21-632а14, від 24.03.2015 року № 21-100а15, від 21.04.2015 року №№ 21-155а15, 21-120а15, від 26.06.2015 року № 21-330а15, від 09.06.2015 року № 21-174а15, від 15.09.2015 року № 21-812а15, а також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 30.01.2018 року у справі № 814/3964/15, від 20.02.2018 року у справі № 822/2087/17, від 25.05.2018 року у справі № 810/4712/14, від 11.09.2018 року у справі № 826/11524/14.

За викладених обставин, заявлений позов щодо визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги, яка стосується відшкодування завданих збитків та встановлює їх розмір, задоволенню не підлягають саме з тих підстав, що правильність визначення цих збитків може бути перевірена виключно в межах справи за позовом ДФІ (КРУ) чи підконтрольної установи про стягнення завданих збитків.

Надані позивачем під час апеляційного розгляду справи копії протоколу засідання обласної комісії з розгляду заяв та документів одержувачів, вирішення інших питань щодо надання фінансової підтримки на розвиток в області виноградарства, садівництва і хмелярства від 09.12.2011 року, актів перевірки фактичних обсягів виконаних робіт та витрат від 10.08.2011 року та від 05.09.2011 року, листа від 10.04.2017 року та розрахунку від 09.12.1014 року Торгово-промислової палати України, висновку експертного економічного дослідження № 13/001/1027/1 від 19.12.2016 року, аудиторського висновку від 30.10.2014 року щодо фінансової звітності ДП «Слобожанське» ТОВ Агрофірми «Славія», які, на думку позивача, підтверджують порушення його прав та відсутність внесення недостовірних даних про фактично понесені витрати щодо придбання саджанців виноградних використаних для посадки не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, які узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, про те, що правильність визначення збитків може бути перевірена виключно в межах справи за позовом ДФІ (КРУ) чи підконтрольної установи про стягнення завданих збитків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Південного офісу Держаудитслужби - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 червня 2011 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» до Південного офісу Держаудитслужби про визнання нечинною та скасування вимоги щодо усунення порушень - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.05.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька