Справа № 540/875/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/875/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши за правилами спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області до Державного підприємства "Генічеський солезавод" про стягнення страхових коштів,

встановив:

25.04.2019 р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області звернулося з адміністративним позовом до Державного підприємства «Генічеський солезавод» та просить стягнути з відповідача на користь позивача страхові кошти в сумі 34347,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні аналізу стану розрахунків по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, було виявлено заборгованість по сплаті страхових коштів відповідача перед Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області в розмірі 34347,10 грн., яка виникла до 01.01.2011 року, що підтверджується звітом за формою Ф4-ФССзТВП Державного підприємства «Генічеський солезавод» за перший квартал 2011 року, та не сплачена на дату подання позову, що підтверджується останнім наданим звітом форми Ф4-ФССзТВП Державного підприємства «Генічеський солезавод» за 2018 рік. 14.11.2018 року Управління звернулось та відповідача та Міністерства аграрної політики та продовольства України органу який прийняв рішення про припинення діяльності підприємства та утворення ліквідаційної комісії, з претензією № 02-20-05-2097 про погашення заборгованості в розмірі 34347,10 грн. На зазначену претензію Мін АПП листом від 29.11.2018, № 37-21-13/25919 повідомлено, що претензія направлена для розгляду за належністю відповідачу, проте відповідачем претензія була проігнорована та залишена без відповіді і задоволення, внаслідок чого позивач звернувся до суду для вирішення даного спору.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.04.2019р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 23.05.2019р. та зобов`язано, зокрема, відповідача надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст.162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позов у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, надано не було.

Згідно до вимог ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною 9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце судового засідання, строки вирішення справи, встановлені ст.193 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін у письмовому провадженні згідно до вимог ч.1, ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у справі: Державне підприємство «Генічеський солезавод», є страхувальником, який був зареєстрований 13.11.2001 року за № 42, відповідно до картки страхувальника, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до звіту за формою Ф4-ФССзТВП Державного підприємства «Генічеський солезавод» за перший квартал 2011 року у відповідача виявлено заборгованість по сплаті страхових коштів перед Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області в розмірі 34347,10 грн.

Звітом форми Ф4-ФССзТВП Державного підприємства «Генічеський солезавод» за 2018 рік підтверджується, що заборгованість не сплачена на дату подання позову.

14.11.2018 року Управління звернулось до відповідача та Міністерства аграрної політики та продовольства України - органу який прийняв рішення про припинення діяльності підприємства та утворення ліквідаційної комісії, з претензією № 02-20-05-2097 про погашення заборгованості в розмірі 34347,10 грн.

Відповідно до листа відповіді Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.11.2018, № 37-21-13/25919 вбачається, що претензія направлена для розгляду за належністю Державному підприємству «Генічеський солезавод».

Відповідно наказу Мінагрополітики від 28.12.2011 № 788 було прийнято рішення припинити діяльність ДП «Генічеський сольовий завод» (, адреса 75582, Херсонська область, Генічеський район, селище Приозерне, вул. Заводська, 1) шляхом ліквідації.

Наказом Мінагрополітики від 04.11.2014 року № 437 скасовано наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.12.2011 № 788 «Про припинення діяльності Генічеського сольового заводу».

Згідно з наказом міністерства від 14.09.2015 р. № 193-п призначено виконуючим обов`язки директора ДП «Генічеський сольовий завод» ОСОБА_1 .

Із змісту листа Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27.01.2017 року № 37-27-2-15/1586 вбачається, що останнім листом від 04.11.216 року № 37-27-2-13/17705 направлено запит до Генічеського солезаводу стосовно інформації про причини виникнення заборгованості та заходів, що вживаються для її погашення. Листом від 16.12.2016 року № 11 Генічеський солезавод повідомив, що ОСОБА_1 приступив до виконання виконуючого обов`язків директора, згідно наказу № 193-п 14.09.2015 року. Інформацією щодо зазначеної в запиті заборгованості не володіє. Будь-яких листів щодо заборгованості на адресу державного підприємства не надходило від фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Позивач у зв`язку із відсутністю виплати вказаних платежів просить стягнути з відповідача на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області страхових коштів у розмірі 34347,10 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 5 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV) передбачено, що одним з основних принципів страхування від нещасного випадку є обов`язковість сплати страхувальником страхових внесків.

Статтею 6 Закону № 1105-XIV встановлено, що суб`єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Об`єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров`я та працездатність.

Згідно частини 2 пункту 1 статті 46 Закону № 1105-XIV фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється зокрема за рахунок внесків роботодавців для підприємств з віднесенням на валові витрати виробництва, для бюджетних установ та організацій з асигнувань, виділених на їх утримання та забезпечення.

Відповідно до статті 52 Закону № 1105-XIV страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов`язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.

Преамбула до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачає, що цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом (п.7 розділу 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Відповідно до пунктів 4,5,6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1105 "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (чинного на момент подання адміністративного позову) зазначено, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів. Згідно пункту 4 постанови правління Фонду соціального страхування України від 24.05.2017 №34 «Деякі питання реорганізації фондів соціального страхування», Генічеська районна виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності реорганізована в структурний підрозділ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області, яке є правонаступником прав та обов`язків.

Наявність у відповідача заборгованості за страховими внесками перед Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області підтверджується матеріалами справи. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків складає 34347,10 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними і обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим судові витрати суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області до Державного підприємства «Генічеський солезавод» (, 75582, Херсонська область, Генічеський район, селище Приозерне) про стягнення страхових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Генічеський солезавод» (, 75582, Херсонська область, Генічеський район, селище Приозерне) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області (73034, м.Херсон, вул. Рєпіна, 1, ) - страхові кошти в сумі 34347 (тридцять чотири тисячі триста сорок сім) грн., 10 коп., які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок № 0560 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Херсонській області, МФО 852010, одержувач: Генічеське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 112010101