Справа № 826/4232/16
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4232/16 Суддя першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бужак Н.П. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» (далі по тексту - позивач, ТОВ «АПК Співдружність Україна») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання органу державного казначейства висновків щодо сум податку на додану вартість, заявлених у листопаді, грудні 2013 року, січні 2014 року, які підлягають відшкодуванню з бюджету, та несвоєчасного надання органам державного казначейства висновків щодо сум податку на додану вартість, заявлених у жовтні, грудні 2013 року, січні, лютому, березні, травні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2014 року та червні 2015 року;

- зобов`язати відповідача надати органу державного казначейства висновки щодо сум податку на додану вартість, заявлених до відшкодування з бюджету у листопаді, грудні 2013 року, січні 2014 року на загальну суму 1 247 294,10 грн.;

- стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість з бюджету за жовтень та грудень 2013 року, січень, лютий, березень, травень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року та червень 2015 року у розмірі 739184,58 грн.;

- стягнути з відповідача пеню за невідшкодування податку на додану вартість з бюджету за листопад та грудень 2013 року, січень 2014 року у розмірі 214 451,74 грн.;

- стягнути з відповідача шкоду у розмірі 3 702 162,43 грн., завдану його протиправною бездіяльністю, яка призвела до неповернення відшкодування з податку на додану вартість за листопад та грудень 2013 року, січень 2014 року та несвоєчасного повернення податку на додану вартість за жовтень та грудень 2013 року, січень, лютий, березень, травень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року та червень 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року та постановою Верховного Суду від 20 лютого 2018 року, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповідному органу державної казначейської служби висновків із зазначенням сум податку на додану вартість, які підлягають відшкодуванню ТОВ «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» на підставі декларацій за листопад-грудень 2013 року та січень 2014 року; визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного надання органу державної казначейської служби висновків із зазначенням сум податку на додану вартість, які підлягають відшкодуванню на підставі декларацій за жовтень та грудень 2013 року, січень, лютий, березень, травень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року та червень 2015 року; зобов`язано ДПІ у Шевченківському районі скласти та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві висновок із зазначенням суми податку на додану вартість у загальному розмірі 1 247 294,10 грн. (один мільйон двісті сорок сім тисяч двісті дев`яносто чотири гривні десять копійок), що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» за листопад-грудень 2013 року та січень 2014 року; стягнено з Державного бюджету України на користь ТОВ «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» суму пені у розмірі 953 636,32 грн.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві було подано заяву про роз`яснення судового рішення, в якій відповідач просить надати роз`яснення щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, а саме роз`яснити порядок її виконання в частині складання та подання висновку до органів казначейства з урахуванням того, що процедура судового оскарження у справі ще не закінчена (не розглянуто касаційну скаргу відповідача), а тому суми податку на додану вартість до відшкодування є неузгодженими відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України і правові підстави для подання висновку відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, приймаючи рішення про відмову у роз`ясненні судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зміст постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року є чітким і зрозумілим, у свою чергу питання про роз`яснення способу виконання судового рішення не може бути вирішено у порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до правової позиції, викладеної Вищим адміністративним судом України у постанові від 06.05.2010 року, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Разом з тим, із заяви про роз`яснення судового рішення та зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач зазначає, що чинні вимоги податкового законодавства та їх реалізація контролюючими органами жодним чином не кореспондується з судовим рішенням (Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2017 року), фактично заявник просить роз`яснити порядок його виконання.

Проаналізувавши зміст резолютивною частини спірної постанови, колегія суддів дійшла висновку, що зміст постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року є чітким і зрозумілим; таким, що не припускає кількох варіантів тлумачення, що виключає можливість роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У випадку ж незгоди з судовим рішенням, це є підставою для оскарження такого в апеляційному чи касаційному порядку, що й було зроблено контролюючим органом, проте апеляційна й касаційна скарга були залишені без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Н.П.Бужак

Л.О.Костюк

Постанова складена в повному обсязі 21 травня 2019 року.