Справа № 200/4591/19-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 р. Справа№200/4591/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, у якому, посилаючись на статті 8, 11, 19, 35, 64, 92 Конституції України, статтю 11 Закону України "Про національні меншини в України", просив зобов`язати відповідача внести в графу "Особливі відмітки" паспорта громадянина України НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , інформацію про національність в наступній редакції "національність - німка", завірити вказаний запис підписом повноважної посадової особи з відповідною гербовою печаткою Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач вважає себе німкою та хоче відновити, зберегти та документально підтвердити свою національність, що, в свою чергу, необхідно йому для реалізації прав, передбачених законодавством Німеччини для осіб німецького походження: отримання права вільного в`їзду на територію Німеччини, постійного місця проживання на території Німеччини. На думку позивача, відповідач протиправно відмовив позивачу у внесенні інформації про національність в паспорт громадянина України.

04 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

05 квітня 2019 року від відповідача витребувані докази.

Оскільки відповідач не подав відзиву у строк, встановлений судом, справа розглянута за наявними матеріалами (частина 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши письмові заяви по суті спору, докази надані позивачем, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про народження НОМЕР_2 (а.с. 9).

20 грудня 2016 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнятий «Висновок про відмову про внесення змін до актового запису цивільного стану» за заявою позивача про внесення відомостей щодо національності дитини в актовий запис цивільного стану про народження ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

27 листопада 2018 року Краматорський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області листом за №48-10888 повідомив ОСОБА_1 про те, що згідно п.6 розділу І «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, на прохання громадянина до паспорта можуть бути внесені (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Окрім того, діючим законодавством України не передбачено внесення підрозділами Державної міграційної служби інформації про національність до паспорта громадянина України (а.с. 6).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

20 серпня 2014 року постановою Кабінету Міністрів України №360, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 583 від 09.08.2017, затверджено «Положення про Державну міграційну службу України» (далі - Положення).

Згідно пунктів 1, 2 Положення Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

«Положення про паспорт громадянина України» затверджено постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII (далі - Положення №2503-XII).

Згідно пункту 1 Положення №2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Пунктом 2 Положення №2503-XII встановлено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно пункту 6 Положення №2503-XII на прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні публічно-правового спору суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим в частині 2 статті 2 КАС України.

У справі яка розглядається, позивачем не доведено, що відповідач, відмовляючи у внесені до паспорту записів, не передбачених Положенням №2503-XII або іншими законодавчими актами України, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд не бере до уваги аргументи позивача про те, що відмова відповідача порушує його право на індивідуальність та національну самобутність, оскільки правомірна поведінка суб`єкта владних повноважень не створює негативних наслідків для фізичної особи.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України від 31 грудня 1991 року № 24 «Про порядок зміни громадянами України національності», відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Проте, відповідно до статті 11 Закону України від 25 червня 1992 року №2494-XII «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 «Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин» (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з пунктом 2.13.2 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Оскільки позивач, як інвалід 2 групи, звільнений від сплати судових витрат, останні компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (стаття 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд.11) про зобов`язання внести в графу "Особливі відмітки" паспорта громадянина України НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , інформацію про національність в наступній редакції "національність - німка", завірити вказаний запис підписом повноважної посадової особи з відповідною гербовою печаткою Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, відмовити в повному обсязі.

Повне рішення складено 23 травня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Циганенко А.І.