Справа № 820/3145/16
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р. Справа № 820/3145/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Калитки О. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., повний текст складено 18.02.19 року) по справі № 820/3145/16

за позовом ОСОБА_1

до Управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо видачі довідки серії РАХ№1391278, в які не відображено дані щодо відсутності у позивача судимостей на території України та не перебування у розшуку;

зобов`язати відповідача видати довідку, в якій зазначити, що станом на дату видачі довідки позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н . , уродженець м. Кохтла-Ярве Естонія на території України не знятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2016 року позов задоволено частково.

Зобов`язано відповідача видати довідку позивачу, в якій зазначити лише дані щодо наявності чи відсутності на території України не знятої чи непогашеної судимості у позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кохтла-Ярве Естонія, з зазначенням чи знаходиться позивач у розшуку, а також даних щодо притягнення чи не притягнення позивача до кримінальної відповідальності.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2016 р. апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2016р. по справі № 820/3145/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 08.11.2018 року по справі касаційну скаргу позивача - задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року у справі №820/3145/16 - скасовано, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції касаційний суд у якості підстави зазначив, що судами попередніх інстанцій не було перевірено, який обсяг інформації позивач просив надати відповідача та чи відповідає зазначена відповідачем у довідці інформація обсягу, який позивач просив надати. У матеріалах справи відсутній запит позивача, з яким він звертався до відповідача щодо надання довідки про відсутність судимості для оформлення документів для виїзду за кордон. На думку суду касаційної інстанції, суди попередніх інстанцій не встановили та не перевірили чи порушуються права позивача у спірних правовідносинах.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні адміністративного позову позивача.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2019 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при виконанні владних повноважень відповідачем не дотримані вимоги Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 823/188 від 23.08.2002 року, оскільки надаючи довідку РАХ № 1391278 із зазначенням в ній відомостей про наявність порушеного відносно позивача кримінального провадження, відомості за яким про обвинувальний, виправдовувальний вирок суду, чи про закриття якого відсутні. Тому вважає, що відповідач, зазначивши дані не запитувані позивачем, вийшов за межі владних повноважень.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., був зареєстрований та постійно мешкав у м.Донецьку за адресою: АДРЕСА_1 , що відносилось до Ворошилівського району м. Донецьку. Для оформлення документів для виїзду за кордон позивач звернувся із заявою та відповідним пакетом документів до відповідача з метою отримання довідки на підтвердження відсутності у позивача не знятої чи непогашеної судимості та не перебуванні у розшуку на території України.

Відповідачем була видана довідка позивачу серії РАХ № 1391278 , згідно якої позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н . , уродженець м. Кохтла-Ярве Естонія на території України станом на 02.06.2016 року є особою, стосовно якої Донецьким МУ ГУ МВС України в Донецькій області 28.05.2013 року розпочато кримінальне провадження №0000059 за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1, ст. 191 ч.5 КК України. 19.06.2014 року провадження направлено до суду з обвинувальним актом.

Дана довідка надана для оформлення візи для виїзду за кордон. В примітках зазначено, що за обліком ГУ МВС України в Донецькій та Луганській областях інформація надається станом на 04.09.2014 року.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем при видачі вказаної довідки серії РАХ № 1391278, не зазначено безпосередньо запитуваної інформації про факт відсутності (наявності) судимості, та зазначено про наявність щодо позивача кримінального провадження, щодо якого відсутня інформація про винесення судового рішення. За таких обставин, відповідач при складенні довідки включив до неї всю наявну інформацію, що є об`єктом оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку щодо позивача як особи, яка обвинувачується у вчиненні злочинів. Проаналізувавши обставини справи зазначив, що до довідки про відсутність (наявність) судимості може включатися виключно інформація щодо судимостей особи, що підтверджені відповідними судовими рішеннями, що набули законної сили, з врахуванням вимог статей 5 (зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі), 89 (строки погашення судимості), 108 (погашення та зняття судимості) КК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначалось, що основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Приписами статті 4 зазначеного Закону передбачено, що суб`єктами інформаційних відносин є фізичні особи, юридичні особи, об`єднання громадян, суб`єкти владних повноважень. Об`єктом цих відносин є інформація.

Відповідно до вимог ст. 5 цього Закону, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про інформацію», право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. (ч. 1, ч. 2 статті 7).

Приписами статті 11 Закону України «Про інформацію» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Суд апеляційної інстанції підтверджено, що позивачу на його письмовий запит було надано довідку станом на 14.07.2016 року, в якій було зазначено, що не знятої чи не погашеної судимості він не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим, є особою, якій 19.03.2014 Донецьким МУ ГУМВС України в Донецькій області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України, кримінальне провадження №0000059 від 28.05.2013. Провадження 19.06.2014 направлено до суду. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили.

Також, остаточне процесуальне рішення до органів МВС стосовно позивача станом на час розгляду справи не надходило.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

При цьому, відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначенались Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої наказом МВС України та ДДУПВП від 23.08.02 р. №823/188, інструкція визначає.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені.

Таким чином, оперативно-довідковий і дактилоскопічний облік позивача або будь-якої іншої особи, якщо вона обвинувачується у вчиненні злочинів, здійснюється органами внутрішніх справ згідно чинного законодавства.

Відповідно до п. 9.4 вказаної Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України зміст та обсяг довідки, яка надається в результаті оброблення вимоги, залежать від мети перевірки. Якщо метою перевірки є притягнення до кримінальної відповідальності, реабілітації - видається повна довідка із зазначенням усіх наявних відомостей (арешт, підписка про невиїзд, судимість, переміщення, застосування актів помилування, амністій, визначень судів під час відбування покарання, мотиви звільнення, місцезнаходження).

Тобто, довідка РАХ № 1391278 була видана відповідачем згідно з п. 9.4 Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України із зазначенням усіх наявних відомостей. Станом на дату звернення позивача, у відповідача не було інших даних, та такі, додатково позивачем не надавались. Тому підстави відображення у даній довідці інформації про відсутність у позивача судимості були відсутні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2015 року позивач, через представника звернувся на адресу Вищого Спеціалізованого Суду України із запитом щодо надання роз`яснень з приводу отримання довідки про рух кримінального провадження за обвинуваченням позивача (а.с. 17).

Листом ВССУ №12045/0/29-15 від 07.05.2015 позивачу було надано роз`яснення, що згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції, справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих у районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя, передаються судам відповідно до встановленої згідно з яким законом підсудністю, протягом 10 робочих днів з дня прийняття розпорядження Головою відповідного Вищого спеціалізованого суду (а.с. 11-12).

Відповідно до розпорядження ВССУ від 02.09.2014 №27/0/38-14 "Про визначення територіальної підсудності справ" підсудність кримінальних проваджень Ворошилівського районного суду м. Донецька визначено Селидівському міському суду Донецької області.

Згідно до п.6 Наказу ДСА України від 22.09.2014 №124 "Про організаційні заходи щодо виконання положень Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням АТО" організаційне забезпечення передання справ судів, що знаходяться в зоні проведення АТО, судам, відповідно до встановленої Законом підсудності покладається на керівника апарату суду (або особу, яка виконує його обов`язки), у разі неможливості здійснення передачі таких справ, голова суду, або особа, яка виконує його обов`язки, негайно інформує про це Державну судову адміністрації України шляхом надсилання електронною поштою або факсимільним зв`язком відповідного повідомлення. Одночасно проінформовано, що відповідно до ст.ст. 5,7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки, незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Делегування функцій судів а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

У провадження Селидівського міського суду Донецької області, якому визначена підсудність кримінальних проваджень Ворошилівського районного суду м. Донецька, справа за обвинуваченням позивача не надійшло.

Колегія суддів вказує, що для того, щоб отримати довідку про відсутність (наявність) судимості, громадянин звертається до відповідного підрозділу ГУНП в області, де заповнюється запит встановленого зразку. В останньому зазначається, що довідка містить відомості не тільки про відсутність (наявність) судимості, але й обмежень, які передбачаються кримінально-процесуальним законодавством України.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивачем до матеріалів поданого позову копію запиту, з яким він звертався до відповідача - не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що надання громадянам довідок про відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України станом на 2016 рік, здійснювалось згідно вимог наказу МВС України № 908 від 04.09.2014 року «Про впорядкування доступу до автоматизованого обліку оперативно-довідкової картотеки».

Згідно з вимогами вказівки ДІАЗ МВС України № 16/4-7138 від 12.12.2014 «Про направлення зразка запиту» громадяни заповнювали запит для отримання довідки про відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України. Зразок запиту додається.

Відповідно до вимог Доручення МВС України № 26787/46 від 17.12.2014 «Про оформлення довідок про відсутність або наявність судимостей» письмові звернення громадян зберігались в управліннях інформаційно-аналітичного забезпечення протягом одного року з моменту подачі звернення. Друк та зберігання копій наданих громадянам довідок не передбачено.

Відповідачем надано інформацію, що запит позивача, з яким він звертався до відповідача про надання довідки про відсутність судимості для оформлення документів для виїзду за кордон технічно неможливо надати, оскільки вони зберігаються протягом року.

Також, згідно з п.п. «В» п. 11.1 Інструкції, затвердженої наказом №823/188 від 23.08.2002, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок.

Матеріали справи не містять копії такого запиту позивача, тому встановити з яким саме запитом звертався позивач до відповідача суд не має можливості.

Необхідно зазначити, що всі процесуальні дії, що стосуються розслідування кримінальних справ, які приймаються посадовими особами, обліковуються у підрозділах ГУНП в Харківській області на підставі наданих процесуальних рішень.

Отже, за результатом розгляду справи вбачається, що станом на 24.01.2019 року за даними Департаменту інформатизації МВС України та УІАП ГУНП в Донецькій області гр. позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н ., уродженець м. Кохтла-Ярве Естонія є особою, якій 19.03.2014 Донецьким МУ ГУМВС України в Донецькій області було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України, кримінальне провадження №0000059 від 28.05.2013. Справу 19.06.2014 направлено до суду. Відомості про результати судового розгляду до МВС України не надходили.

Отже, самостійно вносити зміни в облікові документі або їх вилучати відносно позивача у відповідача не було права. Відповідні зміни можливо внести тільки після отримання відповідних облікових та статистичних документів від органу досудового слідства, прокурора або суду. Таким чином, у відповідача була відсутня інформація про результати розгляду кримінального провадження та інформація про винесення судового рішення.

За вищезазначених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначити позивачу дані у довідці щодо відсутності на території України не знятої чи не погашеної судимості або не перебування у розшуку неможливо, оскільки у відповідача відсутня достовірна інформація, встановити та перевірити такі факти неможливо.

Отже, надавши оцінку обставинам справи, суд не вбачає протиправної бездіяльності відповідача та підстав зобов`язати видати позивачу довідку із зазначенням відсутності на території України не знятої чи не погашеної судимості або не перебування у розшуку.

За вищевикладеного, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 по справі № 820/3145/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 20.05.2019 року