Справа № 300/870/19
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. справа № 300/870/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Станішевської В.Р.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 .,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.04.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Надвірнянського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якій просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до загального стажу періоду його роботи з 29.01.1977 по 12.04.1979 в колгоспі "50-річчя Жовтня" Надвірнянського району Івано-Франківської області та зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 23.11.2018 зарахувати вказаний період до загального стажу, виплатити недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Надвірнянським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу спірного періоду роботи позивача в колгоспі "50-річчя Жовтня", з підстав відсутності довідки про відпрацьовані вихододні. Позивач звернув увагу на те, що його робота у спірний період в колгоспі «50-річчя Жовтня" підтверджується записами у трудовій книжці, яка є основним документом про його трудову діяльність та підтверджує стаж роботи. Також зазначив, що підтвердити даний період можуть свідки, які працювали з ним у спірний період в колгоспі "50-річчя Жовтня". Враховуючи наведене, позивач переконаний у тому, що відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи є неправомірною.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 06.05.2019 (а.с.23-25). У відзиві проти задоволення позовних вимог відповідач заперечив, вказав, що з огляду на відсутність даних про те, що позивач виконував встановлений мінімум і виконував трудодні, що передбачено ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відсутні підстави для зарахування стажу роботи ОСОБА_1 в колгоспі "50-річчя Жовтня" з 29.01.1977 по 12.04.1979. Враховуючи зазначене, представник відповідача позовні вимоги вважає необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , 1946 року народження , пояснила, що з 1977 року працювала робочою в колгоспі "50-річчя Жовтня". Разом з нею у колгоспі "50-річчя Жовтня" з 1977 працював трактористом ОСОБА_1 , який 1979 року був призваний на військову службу.

Також допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , 1938 року народження, надала суду аналогічні показання.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, показання свідків, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.

Відповідно до копії трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 29.01.1977 (а.с.8), 29.01.1977 позивача прийнято на роботу в тракторну бригаду колгоспу "50-річчя Жовтня" (документ, на підставі якого внесено запис - Пр. №3 від 29.01.1977). 12.04.1979 - звільнено з роботи у зв`язку з призовом на військову службу (документ, на підставі якого внесено запис - Пр. №8 від 12.04.1979).

Листом Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 28.02.2019 №43/К-15 позивачу повідомлено, що для зарахування стажу роботи в колгоспі "50-річчя Жовтня" за спірний період необхідно пред`явити довідки про встановлені та відпрацьовані вихододні (а.с.10).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Так, оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховує приписи Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі, також - Закон №1058-IV), Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі, також - Закон №1788-XII), Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12.08.1993 №637 (надалі, також - Порядок №637), Постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 "Про трудові книжки колгоспників" (надалі, також - Постанова №310), а також іншими законами та підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, відповідно до Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII.

Згідно із пунктом "а" статті 3 вказаного Закону, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Разом з цим, статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує про те, що з огляду вказані приписи Закону, записи у його трудовій книжці підтверджують стаж роботи у колгоспі за спірний період.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 вищезазначеного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Також відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які знають позивача по спільній роботі у колгоспі "50-річчя Жовтня", підтвердили факт роботи ОСОБА_1 в колгоспі "50-річчя Жовтня" з 1977 року до призову на військову службу у 1979 році.

На підтвердження спільної роботи з ОСОБА_1 у колгоспі "50-річчя Жовтня" в матеріалах справи наявні копії паспортів та копії трудових книжок колгоспника свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.12-15).

Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників затверджено Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 "Про трудові книжки колгоспників".

Так, пунктами 1, 2, 5, 6 вказаної Постанови передбачено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Наявні у колгоспників трудові книжки раніше встановленого зразка обміну на нові не підлягають.

У трудову книжку колгоспника вносяться:

відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі;

відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи;

відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання;

відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства;

відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Водночас, вказаною постановою №310 встановлено і взірець трудової книжки колгоспника.

Так, трудова книжка колгоспника містить, зокрема, такі окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", куди вписуються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесено запис; IV"відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесено запис; V "трудова участь в громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесено запис.

Як уже зазначалось судом вище, абзацами 1 та 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, робота, здійснювана на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи колгоспника є його трудова книжка.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 29.01.1977 (а.с.8), 29.01.1977 позивача прийнято на роботу в тракторну бригаду колгоспу "50-річчя Жовтня" (документ, на підставі якого внесено запис - Пр. №3 від 29.01.1977). 12.04.1979 - звільнено з роботи у зв`язку з призовом на військову службу (документ, на підставі якого внесено запис - Пр. №8 від 12.04.1979). Дана трудова книжка колгоспника містить записи про прийом на роботу та звільнення, підтверджені підписом уповноваженої особи та печаткою колгоспу "50-річчя Жовтня", зробленні з посиланням на документи, на підставі яких зроблені .

Також відповідно до наявної у матеріалах справи копії обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 місцем роботи останнього зазначено колгосп "50-річчя Жовтня". Таким чином, позивач був призваний у 1979 році на військову службу з членів колгоспу "50-річчя Жовтня".

Окрім цього, відповідно до архівної довідки Надвірнянської районної державної адміністрації від 26.11.2018 №К-611/04-01, протоколом №3 засідання правління колгоспу "50-річчя Жовтня" від 29.01.1977 вирішено прийняти ОСОБА_1 на роботу у тракторний парк трактористом з 29.01.1977 (а.с.11).

Як наслідок, трудовою книжкою позивача підтверджено період роботи ОСОБА_1 в колгоспі "50-річчя Жовтня" у період з 29.01.1977 по 12.04.1979.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці та довідці 26.11.2018 №К-611/04-01 відповідачем суду не надано, а тому безпідставно не взяті для призначення пенсії позивачу.

За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до загального стажу роботи позивача періоди роботи в колгоспі "50-річчя Жовтня" з 29.01.1977 по 12.04.1979.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 якою зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Незарахування відповідачем до стажу роботи позивача період його роботи в колгоспі "50-річчя Жовтня" з 29.01.1977 по 12.04.1979, з підстав відсутності архівної довідки про встановлений річний мінімум і виконання річного мінімуму, та незарахування до трудового стажу вказаний період є безпідставним, оскільки такий стаж роботи позивача підтверджений трудовою книжкою.

Таким чином, дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, щодо відмови у зарахуванні до загального стажу періоду роботи в колгоспі "50-річчя Жовтня" з 29.01.1977 по 12.04.1979 є протиправними.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку щодо необхідності зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу період його роботи з 29.01.1977 по 12.04.1979 в колгоспі " 50-річчя Жовтня" Надвірнянського району Івано-Франківської області та виплатити недоотримані суми пенсії з 23.11.2018.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію в подальшому, суд виходить із наступних мотивів.

Вказана вимога скерована позивачем щодо правовідносини, які мають відбутися в майбутньому.

За змістом частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому, серед іншого, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

Системний аналіз коментованих норм процесуального закону свідчить, що останній не передбачає захисту адміністративним судом прав та інтересів громадян на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло.

З урахуванням вказаного, вимога ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача виплачувати пенсію в подальшому, яка спрямована на майбутнє, не підлягає задоволенню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача частина понесених ним судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 500,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального стажу періоду його роботи з 29.01.1977 по 12.04.1979 в колгоспі " 50-річчя Жовтня" Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу період його роботи з 29.01.1977 по 12.04.1979 в колгоспі " 50-річчя Жовтня" Надвірнянського району Івано-Франківської області та виплатити недоотримані суми пенсії з 23.11.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, м-н Шевченка, буд. 3, м. Надвірна, Івано-Франківська обл., 78405).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 22 травня 2019 р.