Справа № 520/19/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р. № 520/19/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Козир В.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Харківській області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: стягнути до бюджету України кошти у розмірі 467844,18 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм", , місцезнаходження: вул. Дніпропетровська, буд. 223, кімната 8-7, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472, з усіх відкритих розрахункових рахунків та у разі неповного погашення боргу за рахунок вилучення готівкових коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 467844,18 грн., який виник на підставі податкових декларацій, в яких відповідач самостійно визначив собі суму грошового зобов`язання та у встановлений законодавцем строк не сплатив.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, в силу ч.11 ст. 126 КАС України, є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, проте, надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, з огляду на те, що, на його думку відповідно до положень ст. 95 Податкового кодексу України податковий керуючий здійснює продаж майна боржника, що перебуває в податковій заставі, в рахунок погашення податкового боргу, отже, позивач має можливості та законні підстави для погашення податкового боргу ТОВ "Родій Фарм" без звернення до суду. Крім того, в разі задоволення позову, стягнення оборотних коштів з рахунків та з каси підприємства фактично паралізує господарську діяльність ТОВ "Родій Фарм" і призведе до неспроможності відповідача погасити податковий борг.

Також, представником відповідача надано до суду додаткові пояснення, в яких представник зазначив, що до позовної заяви долучено копію податкової вимоги від 04.07.2018 №87608-17 та копію повідомлення про вручення, яке містить номери поштових відправлень: №292 та №234. У вхідній кореспонденції відповідача відсутня податкова вимога від 04.07.2018 №87608-17, тому товариством перевірено зазначені номери поштових відправлень та з`ясовано, що дані про відправлення за номерами: №292 та №234 на даний час відсутні. Отже, вимога наразі є не врученою.

Крім того, представник відповідача вказував, що сума боргу, зазначена у вимозі була сплачена, тобто, борг перервався, позивачем з цього приводу нову вимогу не складено, отже, у нього відсутні підстави зі стягнення вказаного боргу у судовому порядку.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Згідно ідентифікаційних даних, Товариство з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм" зареєстровано як юридична особа Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 13.02.2012, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про юридичну особу з ідентифікаційним кодом 38117562.

Позивач вказував, що станом на дату звернення до суду ТОВ "Родій Фарм", має податковий борг в загальному розмірі 467844,18 грн. з податку на додану вартість, який виник на підставі податкових декларацій, в яких платник податків самостійно визначив собі суму грошового зобов`язання, що підлягає сплаті до бюджету: по податковій декларації № від 18.07.2018 термін сплати 30.07.2018 на суму 95017,18 грн.; (декларація на суму 95709,00 грн, однак враховуючи сплату в порядку черговості суми у розмірі 691,82 грн. до сплати 95017,18 грн.); по податковій декларації № від 20.08.2018 термін сплати 30.08.2018 на суму 129271,00 грн.; по податковій декларації № від 20.09.2018 термін сплати 30.09.2018 на суму 153555,00 грн.; по податковій декларації № від 22.10.2018 термін сплати 30.10.2018 на суму 65564,00 грн.; по податковій декларації № від 20.11.2018 термін сплати 30.11.2018 на суму 24437,00 грн.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання позивачем засобами поштового зв`язку направлялась відповідачу податкова вимога № 87608-17 від 04.07.2018, та отримана останнім про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с. 66).

Суд зазначає, що на даний час зазначена вище податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не скасована , а тому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаного боргу.

По суті позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.46. 1 ст.46 ПК України - податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України - не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Приписами п.57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.4 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи .

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами пп.19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.4 ст.95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи вказану справу суд відхиляє відповідні посилання представника відповідача, виходячи з наступного.

Щодо доводів про те, що товариство не отримувало податкову вимогу № 87608-17 від 04.07.2018 та поштові відправлення з номерами: 292 та 234 наразі є незареєстрованими.

Так відповідачем було направлено запит до Харківської дирекції АТ "Укрпошта", проте, через некоректність запитуваної інформації, фактично надано відповідь, з якої відповідач і дійшов таких висновків ( а.с.121-122).

У свою чергу, на запит контролюючого органу - позивача, було надано відповідь, яка підтверджує належне направлення податкової вимоги відповідачеві та її отримання останнім (а.с.139).

Встановлюючи обставини щодо того, чи є податковий борг безперервним, суд зазначає наступне.

Так, відповідач вказує, що зазначена податкова вимога № 87608-17 від 04.07.2018 р. містить в собі суму боргу 124342,60 грн., що відповідало даним КОР станом на 30.06.2018 року ( а.с.149).

Зі змісту позову відповідачем було зроблено висновок , що вказана вимога є підставою для стягнення податкового боргу за період червень-жовтень 2018 року.

У свою чергу, відповідач вказував, з посиланням на дані КОР, що строк сплати зобов`язань за декларацією за червень 2018 року є 30.07.2018 року та у цей день сума боргу, зазначена у вимозі, та за декларацією за червень 2018 року сплачена, відповідачем внесено кошти у сумі 125422 грн. ( а.с.69)

Отже, як вказував відповідач, борг на 30.07.2018 був погашений, а тому названа вимога є відкликаною.

Як зазначив відповідач, не заперечуючи проти виникнення боргу після 30.07.2018 року, такий перервався, а тому, позивач повинен був виставити нову вимогу щодо боргу, який фактично виник 31.07.2018 року, проте, відповідні дії ним не вчинено,відтак, в силу п. 95.2 ст. 95 ПК України, у позивача відсутні підстави для стягнення боргу у судовому порядку.

Крім того, посилаючись на борг, згідно даних КОР, який виник на підставі податкових повідомлень - рішень до 30.07.2018 року позивач вказував, що відповідні рішення контролюючого органу були скасовані та дані щодо цього виключені як облікові.

Однак, суд не погоджується тим, що борг є перерваним, оскільки даними КОР відповідача встановлено протилежне ( а.с.149-160).

Так, 30.06.2018 року нараховано недоїмки на підставі податкової декларації з ПДВ № від 19.06.2018 р. - 124 342,60грн;

09.07.2018 року поновлено штрафні санкції на підставі податкового повідомлення - рішення № від 15.03.2018 року - 510,00 грн;

25.07.2018 року поновлено штрафні санкції на підставі податкового повідомлення - рішення № від 06.12.2017 року - 156 210,91грн;

26.07.2018 року нараховано штрафні санкції на підставі податкового повідомлення - рішення № від 09.07.2018 року -842 276,44грн;

30.07.2018 року погашено недоїмки по податковій декларації з податку на додану вартість № за платіжним дорученням № 26983944 від 30.07.2018 року - 124 342,60 грн;

30.07.2018 року зменшено боргу по штрафним санкціям по податковому повідомленню- рішенню № за платіжним дорученням № 26983944 від 30.07.2018 року -510,00грн;

30.07.2018 року зменшено боргу по штрафним санкціям по податковому повідомленню- рішенню № за платіжним дорученням № 26983944 від 30.07.2018 року - 569,40грн;

30.07.2018 року зменшено боргу по штрафним санкціям по податковому повідомленню- рішенню № за платіжним дорученням № 26983944 від 30.07.2018 року -100,00грн;

30.07.2018 року загалом нараховано 7,41грн. пені в порядку ст. 129 ПК України;

30.07.2018 року збільшено недоїмки по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.07.2018 року - 95 709,00грн.

Таким чином, 30.07.2018 року платіжним дорученням № 26983944 було сплачено 125422,00грн., проте одночасно було нараховано податковий борг по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.07.2018 в сумі 95709,00 грн.

При цьому, погашення заборгованості за декларацією № від 19.06.2018 не спричинило погашення заборгованості за декларацією № , а декларація № не увійшла до позовного періоду, отже, борг відповідача не переривався, відтак податкова вимога не є відкликаною та у позивача, в силу п. 59.5 ст. 59 ПК України, відсутні підстави для виставлення нової податкової вимоги.

Отже, у відповідача виникло право на звернення до суду з позовом, відтак, враховуючи відсутність доказів погашення суми боргу, що заявлена в межах позову та яка підтверджена обліковими даними та розрахунком боргу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Посилання відповідача на те, позивач має можливості та законні підстави для погашення податкового боргу ТОВ "Родій Фарм" без звернення до суду суд також відхиляє, враховуючи наведені вище нормативні положення ПК України.

Позивач повідомив суд про наявність у відповідача відкритих рахунків в банківських установах, що вбачається з матеріалів справи ( а.с.45-46).

Відповідач, в силу ч.1 ст.77 КАС України не спростував доводів позову.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" (, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кімната 8-7, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 467844,18 (чотириста шістдесят сім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 18 копійок) в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм" (, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кімната 8-7, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472) з усіх відкритих розрахункових рахунків та у разі неповного погашення боргу за рахунок вилучення готівкових коштів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 22 травня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.