Справа № 580/993/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року справа № 580/993/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у зарахуванні до трудового стажу позивача період роботи з 01.09.1989 по 01.03.1994 у Черкаському виробничому ремонтно-будівельному кооперативі «Топливник», період роботи з 01.03.1994 по 01.06.1997 на малому підприємстві фірмі «Факт», період роботи з 01.07.1997 по 03.09.2003 у ВАТ «Черкасивтормет», та період роботи в кооперативі «Феникс» з 14.03.1989;

- зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу позивача період роботи з 01.09.1989 по 01.03.1994 у Черкаському виробничому ремонтно-будівельному кооперативі «Топливник», період роботи з 01.03.1994 по 01.06.1997 на малому підприємстві фірмі «Факт», період роботи з 01.07.1997 по 03.09.2003 у ВАТ «Черкасивтормет», та період роботи в кооперативі «Феникс» з 14.03.1989, та призначити пенсію з моменту настання пенсійного віку позивача.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідач протиправно не зарахував до його трудового стажу період роботи з 01.09.1989 по 01.03.1994 у Черкаському виробничому ремонтно-будівельному кооперативі «Топливник», період роботи з 01.03.1994 по 01.06.1997 на малому підприємстві фірмі «Факт», період роботи з 01.07.1997 по 03.09.2003 у ВАТ «Черкасивтормет», період роботи в кооперативі «Феникс» з 14.03.1989, у зв`язку з чим протиправно не призначив йому пенсію з моменту настання пенсійного віку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що для зарахування до трудового стажу позивача період роботи з 01.09.1989 по 01.03.1994 у Черкаському виробничому ремонтно-будівельному кооперативі «Топливник», період роботи з 01.03.1994 по 01.06.1997 на малому підприємстві фірмі «Факт», період роботи з 01.07.1997 по 03.09.2003 у ВАТ «Черкасивтормет», період роботи в кооперативі «Феникс» з 14.03.1989 - необхідно позивачу окрім записів у трудовій книжці, також ще надати уточнюючі довідки, які б підтверджували вищевказані періоди роботи. Крім того, позивач не звертався до відповідачів із будь-якою заявою щодо призначення пенсії позивача за віком з урахуванням положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а лише звернувся із заявою про надання довідки про наявний страховий стаж, тому право позивача станом на час розгляду справи в суді в цій частині не порушено, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності свого представника та неприбуття в судове засідання позивач, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 13.02.2019 про надання довідки про наявний страховий стаж, у відповідності до Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсію, затвердженої постановою КМУ від 27.12.2017 №1098.

На вищевказану заяву відповідачем надана позивачу довідка про наявний страховий стаж від 13.02.2019 №15735/03-21, згідно якої наявний трудовий стаж ОСОБА_1 - 20 років 2 місяці 22 дні. Однак, у вказаній довідці відповідачем звернуто увагу, що при підрахунку стажу не врахований період роботи із 01.09.1989 до 01.03.1994, з 01.03.1994 до 01.06.1997 та період із 01.07.1997 до 31.12.1997 та період роботи в кооперативі «Фенікс» з 14.03.1989. Вказаний страховий стаж буде переглянуто після донесення уточнювальних довідок, підтверджуючих вищевказані періоди роботи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до п. 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку).

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача, він дійсно працював у період з 01.09.1989 по 01.03.1994 у Черкаському виробничому ремонтно-будівельному кооперативі «Топливник», період роботи з 01.03.1994 по 01.06.1997 на малому підприємстві фірмі «Факт», з 01.07.1997 по 03.09.2003 у ВАТ «Черкасивтормет», в кооперативі «Феникс» з 14.03.1989.

Таким чином, відповідач повинен був зарахувати до трудового стажу позивача період роботи з 01.09.1989 по 01.03.1994 у Черкаському виробничому ремонтно-будівельному кооперативі «Топливник», період роботи з 01.03.1994 по 01.06.1997 на малому підприємстві фірмі «Факт», період роботи з 01.07.1997 по 03.09.2003 у ВАТ «Черкасивтормет», та період роботи в кооперативі «Феникс» з 14.03.1989, тобто на підставі відповідних записів у трудовій книжці і незалежно від наявності або відсутності уточнюючих довідок для підтвердження цього трудового стажу, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги призначити пенсію ОСОБА_1 з моменту настання пенсійного віку позивача, то суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 13.02.2019 про надання довідки про наявний страховий стаж, у відповідності до Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсію, затвердженої постановою КМУ від 27.12.2017 №1098.

Однак, відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 45 Закону №1058-IV встановлені строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, зокрема, згідно з частинами четвертою, п`ятою цієї статті перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, з наведеного слідує, що перерахунок пенсії це процедура повторної оцінки розміру вже призначеної пенсії у зв`язку із зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів, тощо. Розмір пенсії може переглядатися як в індивідуальному поряду так і в масовому. Масовий перерахунок пенсії проводиться у зв`язку з прийняттям нових законодавчих актів, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробіт6ну плату та інших документів, наявних в матеріалах пенсійної справи на час проведення перерахунку.

Підставою для індивідуального перерахунку може бути додаткове подання документів, які дають право на подальший перегляд розміру виплачуваної пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ вказаної Постанови №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Оскільки із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до відповідача із відповідною заявою про призначення йому пенсії, а лише звернувся заявою від 13.02.2019 про надання довідки про наявний страховий стаж, у відповідності до Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсію, затвердженої постановою КМУ від 27.12.2017 №1098, тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача призначити йому пенсії за віком.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України в рішенні від 01.12.2004 року №18-рп/2004 зазначив: поняття охоронюваний законом інтерес, який вживається в ряді законів, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття охоронюваний законом інтерес у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права має один і той же зміст.

Також, Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції, в рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд наголошує, що в даному випадку Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області будь-яких рішень, дій чи бездіяльності з приводу призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, які б порушували його права, свободи чи інтереси - не приймалося та не вчинялося.

Тобто, у даному випадку, позивач звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд за захистом прав, які жодним чином відповідачем станом на час розгляду справи не порушено в цій частині позову.

Суд зазначає, що в разі якщо фактично спору між сторонами не існує, то спірні правовідносини не виникають, а відтак, і право на звернення до суду не може бути реалізоване.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення Аксу проти Туреччини [Aksu v. Turkey] пункт 50; Берден [Burden v. the United Kingdom] пункт 33; Тенасе проти Молдови [Tгnase v. Moldova]).

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.09.1989 по 01.03.1994 у Черкаському виробничому ремонтно-будівельному кооперативі «Топливник», період роботи з 01.03.1994 по 01.06.1997 на малому підприємстві фірмі «Факт», період роботи з 01.07.1997 по 03.09.2003 у ВАТ «Черкасивтормет», та період роботи в кооперативі «Феникс» з 14.03.1989 по 01.03.1994.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області а користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш