Справа № 340/439/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року справа № 340/439/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до Управління про визнання протиправним рішення від 13 грудня 2018 року щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас, просила зобов`язати відповідача надати згаданий дозвіл.

У позовній заяві зазначає, що Управління повторно незаконно відмовило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, мотивуючи тим, що земельна ділянка перебуває у колективній власності.

Управління заперечило стосовно позову, подавши відзив на нього (а.с.35-39).

Зазначило, що земельна ділянка перебуває у колективній власності згідно державного акту.

Пояснило, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не є рішенням, а тому не свідчить про порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати у власність земельну ділянку.

27 травня 2019 року суд прийняв ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.71-72).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 29 січня 2018 року позивач подала до Управління заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.10).

Разом із заявою ОСОБА_1 надала графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.11).

15 лютого 2018 року (в межах строку визначеного законом) Управління прийняло рішення, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з тим, що бажана земельна ділянка не включена до списку державних земель, які заплановано передати у власність (а.с.15).

Водночас, запропонувало визначити місце розташування земельної ділянки, виходячи з сформованим ним переліком земельних ділянок, що можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території області.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління (а.с.54-62).

Суд зобов`язав Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.

Суд зробив висновок, що відмова Управління у задоволенні заяви мотивована формальними підставами недодержання позивачем положень стратегії передачі земельних ділянок у власність.

Суд зазначив, що Управління не розглянуло по суті звернення.

13 грудня 2018 року Управління повторно прийняло рішення, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із тим, що земельна ділянка перебуває у колективній власності (а.с.16).

Спірна земельна ділянка відноситься до колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Чапаєва Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (далі - Підприємство) відповідно до державного акту про право власності на землю від 21 листопада 1995 року (а.с.43-44).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Якщо земельна ділянка перебуває у власності іншої особи чи осіб, то такий факт є доказом невідповідності місця розташування об`єкта вимогам закону (право власності захищається приписами статті 41 Конституцією України).

На час розгляду заяви земельна ділянка перебувала у колективній власності Підприємства.

Отже, Управління правомірно відмовило у задоволенні заяви.

Водночас, суд зазначає наступне.

Приписами 21 Перехідних положень ЗК України установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» набрав чинності 01 січня 2019 року.

Таким чином, зі згаданої дати розпорядником земельної ділянки, яку прагне отримати у власність позивач, є орган місцевого самоврядування територіальної громади, на якій вона розташована.

Судові витрати у справі складаються з судового збору за розгляд позовної заяви у сумі 768,40 грн. та заяви про її забезпечення - 576,30 грн. (а.с.25, 30).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей