Справа № 520/3996/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24.05.2019 р. № 520/3996/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (проспект Незалежності, буд. 2, м. Ізюм, Харківська область, 64309, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по 31 грудня 2012 року на підставі постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2009 року у справі №2-а-42/09/2002, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 28.12.2012 №5111/13-02, де сума боргу складає 42594 грн.94 коп.;

зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по 31 грудня 2012 року на підставі Постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2009 року у справі №2-а-42/09/2002, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 28.12.2012 №5111/13-02, де сума боргу складає 42594 грн.94 коп.;

зобов`язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем по справі не виконується постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2009 року у справі 2а-42/09/2002, що обумовило звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.04.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом ІІІ групи, захворювання якого пов`язано з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_1 та посвідченням серії НОМЕР_2 особи, яка має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни. При цьому, позивач перебуває на обліку в Ізюмському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 29.04.2009 року у справі №2-а-42/09/2002 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про визнання дій протиправними, перерахунок пенсії, третя особа ОСОБА_2 - задоволено частково; визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано в строк два місяці після набрання чинності постанови суду управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи із 6 мінімальних розмірів пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду третьої групи, починаючи з 1 вересня 2005 року по 1 квітня 2009 року; зобов`язано в строк два місяці після набрання чинності постанови суду управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести щодо ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, починаючи з 1 вересня 2005 року по 1 квітня 2009 рік у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2009 року у справі №2-а-42/09/2002 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харків ської області задоволено частково; постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 29.04.2009 року по справі №2-а-42/09/2002 скасовано; прийнято нову постанову якою позов задоволено частково: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови перерахунку розміру призначеної державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 виходячи із 6 мінімальних розмірів пенсії за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 % відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.09.2005 року по 31.12.2007 року та 22.05.2008 року; в решті вимог в позові відмовлено.

Із долученого до матеріалів справи листа відповідача від 28.12.2012 року № 5111/13-02 вбачається, що розмір заборгованості по виплаті пенсії, призначеної відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катасторофи» з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року складає 42594.94 грн. (а.с.14)

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

За правилами ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що предметом позову у цій справі є протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2009 року у справі 2а-42/09/2002, яке набуло законної сили в т.ч. в частині зобов`язання виплатити на користь позивача перераховану заборгованості по виплаті пенсії за вищевказаним рішенням. Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Так, згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу- у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Приписами ст. 1291 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення - постанови Харківського апеляційного адміністративного суду 26.10.2009 року у справі №2-а-42/09/2002, яким вирішено питання виплати перерахованої пенсії.

Отже, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він мав звертатися до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що зумовлює наявність підстав для закриття провадження у справі.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, а також від 03.04.2019 по справі № 820/4261/18 .

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку наявне рішення суду, що набрали законної сили, яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, через що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст. ст. 9,170, 242, 243,248, 295 КАС України,суд -

ухвалив:

Провадження у справі № 520/3996/19 за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Зоркіна Ю.В.