Справа № 815/6926/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6926/17
УХВАЛА

23 травня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву Іванівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання виконавчого листа № 815/6926/17, виданого 31.01.2019 Одеським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Іванівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

визнано протиправною відмову Іванівського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

зобов`язано Іванівський районний сектор головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України НОМЕР_1 .

в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 14.01.2019 і 31.01.2019 Одеським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист.

16.05.2019 до суду від Іванівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшла заява про визнання виконавчого листа № 815/6926/17, виданого 31.01.2019 Одеським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначено, що п.2 постанови КМУ № 302 передбачено запровадити застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру з 01.11.2016, обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою. Отже Іванівський РС ГУ ДМС України в Одеській області зобов`язаний забезпечувати оформлення та видачу паспортів громадянам України у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме здійснювати видачу паспортів у вигляді картки. Вимога у виконавчому листі суперечить чинному законодавству України, а у районного сектору ГУ ДМСУ відсутні технічні можливості (бланки паспортів у вигляді книжечки) для виконання судового рішення. Крім того, Іванівський РС ГУ ДМС України в Одеській області не є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень, не має кодів економічної класифікації видатків та рахунків, у зв`язку із чим судом невірно вказано районний сектор в якості боржника у виконавчому листі.

23.05.2019 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача, в якій останній просив відмовити Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа № 815/6926/17, виданого 31.01.2019 Одеським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню. Також зазначив, що 17.05.2019 Іванівський районний сектор оформив та видав неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт зразка 1994 року, тобто відповідачем рішення суду виконано у добровільному порядку.

До суду з`явився представник відповідачів, який заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача в задоволенні заяви просив відмовити.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши її матеріали, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Статтею першою Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша, друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас Закон України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» установлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

За нормами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державне підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже побоювання Іванівського РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо неможливості списання коштів, визначених у виконавчому документів, що на його думку, унеможливлює виконання постанови державного виконавця є безпідставними.

При цьому суд зазначає, що відсутність реєстрації підрозділу ДМС в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості юридичної особи не позбавляє останнього від виконання покладених на нього державою завдань, в тому числі і обов`язку виконання ним рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», ст. 374 КАС України обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судом не встановлено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року).

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви Іванівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання виконавчого листа № 815/6926/17, виданого 31.01.2019 Одеським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню.

Більш того, з наданих представником позивача доказів вбачається, що 17.05.2019 Іванівським районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформлено та видано ОСОБА_2 паспорт серії НОМЕР_2 , тобто рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 відповідачем виконано у повному обсязі, що нівелює твердження заявника щодо неможливості виконання виконавчого документу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Іванівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання виконавчого листа № 815/6926/17, виданого 31.01.2019 Одеським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23.05.2019.

Суддя І.В. Завальнюк