Справа № 440/3817/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 р. Справа № 440/3817/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Спаскіна О.А.

суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 15.02.19 року по справі № 440/3817/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молокозавод"

до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молокозавод" ( далі позивач ) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України ( далі відповідач 1 ), Головного управління ДФС у Полтавській області ( далі відповідач -2 ) про скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23.10.2018 № 963023/40329298 та зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну № 28 від 13.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне рішення є неправомірним та необґрунтованим через відсутність належних доказів порушення підприємством податкового законодавства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молокозавод до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 жовтня 2018 року №963023/40329298.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 ідентифікаційний код 39292197) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 13 листопада 2017 року №28, подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молокозавод" (ідентифікаційний код 40329298) 29 листопада 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молокозавод" (вул. Святотроїцька, 11, смт. Нові Санжари, Новосанжарський район, Полтавська область, 39300, ідентифікаційний код 40329298) витрати зі сплати судового збору в розмірі 881 грн. (вісімсот вісімдесят одна гривня).

Не погодившись з даним судовим рішенням, Головне управління ДФС у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-2 зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, неправильно застосував норми матеріального права та виклав в ньому висновки, які не відповідають обставинам справи. Зокрема суд першої інстанції невірно застосував приписи п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) та не взяв до уваги приписи постанови КМУ № 117 від 21.02.2018, яка регулює порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. Також скаржник зазначив, що позивачем не було надано копій документів для ухвалення рішення, а саме: не надано первинні документи, які підтверджують придбання сировини для виробництва реалізованого товару про що зазначено у рішенні Комісії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, позивачем було надано всі необхідні первинні документи, які підтверджують реальне здійснення господарських операцій на підставі чого і була сформована неправомірно заблокована податкова накладна.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Новосанжарський молокозавод" (ідентифікаційний код 40329298) зареєстроване як юридична особа 09.03.2016, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Новосанжарський молокозавод" /том 1 а.с. 189-191/ та станом на 13.11.2017 позивач мав право на здійснення наступних видів діяльності: 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний); 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань; 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.05.2016 /том 1 а.с. 194/.

23.01.2017 між ТОВ "Новосанжарський молокозавод" (постачальник) з ТОВ Фірма "Апрель" (покупець) укладено договір поставки №5 /том 1 а.с. 22-23/, за умовами якого постачальник зобов`язується у встановлений Договором строк поставити та передати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його в порядку і на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 цього договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP (Інкотермс-2010): навантаження, доставка (транспортні затрати) здійснюються силами та за рахунок постачальника за адресою/адресами: Полтавська область, смт. Нові Санжари, вул. Петровського, 11. Розвантаження товару здійснюється силами та за рахунок покупця.

Згідно пунктами 4.3, 4.5 цього договору ціна товару зазначається у видатковій накладній на кожну партію товару, що є невід`ємною частиною цього договору. Покупець сплачує постачальнику ціну товару за видатковою накладною на умовах 3-х банківських днів.

Пунктом 13.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017 р.

На виконання умов договору поставки № 5 від 23.01.2017 покупцем - ТОВ Фірма "Апрель" 13.11.2017 перераховано на поточний рахунок ТОВ "Новосанжарський молокозавод" кошти в сумі 100000,00 грн. як передплату за вершки по договору №5 від 23.01.2017 /том 1 а.с. 24/.

На дату виникнення податкових зобов`язань у позивача, а саме, на дату зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата за товар, що підлягає постачанню - 13.11.2017, ТОВ "Новосанжарський молокозавод" складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 на вершки кількістю 2856,817 кг на загальну суму 100000 грн., в тому числі ПДВ - 16666,67 грн. /том 1 а.с. 28/.

При цьому, ТОВ "Апрель" станом на час виписання податкової накладної було зареєстроване як юридична особа 07.05.1999 /том 1 а.с. 185-188/ та зареєстровано в якості платника податку на додану вартість з 02.06.2004 /том 1 а.с. 195-197/.

13.11.2017 постачальником поставлено на адресу покупця ТОВ "Апрель" вершки молочні в кількості 950 кг за ціною 29,17 грн/кг (без ПДВ) на загальну суму 33253,80 грн. (в т.ч. ПДВ - 5542,30 грн.), що підтверджується видатковою накладною від 13.11.2017 №552 /том 1 а.с. 27/ та товарно-транспортною накладною № 552 /том 1 а.с. 25/.

Наведені господарські операції відображені в бухгалтерському обліку ТОВ "Новосанжарський молокозавод", на підтвердження чого позивач надав до суду обороти по рахунку 361 за 13.11.2017 /том 1 а.с. 36/ та оборотно-сальдові відомості по рахункам 104, 1521 за листопад 2017 року /том 1 а.с. 39-40/.

29.11.2017 податкова накладна направлена позивачем до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та за результатами розгляду податкової накладної від 13.11.2017 №28 контролюючий орган 30.11.2017 через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.10" направив ТОВ "Новосанжарський молокозавод" квитанцію, у якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 0401. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2007 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" /том 1 а.с. 29-30, 128/.

ТОВ "Новосанжарський молокозавод" направило контролюючому органу повідомлення від 19.10.2018 №1 /том 1 а.с. 31, 131/ про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, у якому пояснило, що ТОВ "Новосанжарський молокозавод" орендує в ТОВ "Спектрейд" згідно договору оренди від 10.03.2016 №1 адмінбудинок площею 82,3 м.кв., виробничий комплекс з господарськими добудовами загальною площею 977,3 м2, дворище площею 1200 га. ТОВ "Новосанжарський молокозавод" постачає ТОВ "Апрель" згідно договору поставки №5 від 23.01.2017 продукцію власного виробництва.

До вказаного повідомлення від 19.10.2018 №1 позивачем було додано також копії документів /том 1 а.с. 132-151/.

23.10.2018 комісією ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №963023/40329298 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 №28 /том 1 а.с. 20-21/.

Відповідно до вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є "ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків".

Позивач, не погодившись з зазначеним рішенням, звернувся у судовому порядку за його оскарженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками суду погоджується з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовано ПК України.

Відповідно до п. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (надалі Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Так, п. 13 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі Наказ №567).

Як вбачається з матеріалів справи, з квитанції №1 щодо податкової накладної від 13.11.2017 №28, складеної ТОВ "Новосанжарський молокозавод", вбачається, що контролюючим органом сформульовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ №567.

Так, п. 6 Критеріїв встановлено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Таким чином, у порушення вимог підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, відповідачем не зазначено у квитанції №1 конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, який став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Натомість, в якості причин для зупинення реєстрації податкової накладної у вказаній квитанції зазначено наступне: "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 0401". Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2007 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 1 вказаного переліку, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як встановлено з матеріалів справи, у квитанції №1 щодо податкової накладної від 13.11.2017 №28 відповідач не зазначив конкретного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання відповідної податкової накладної.

За змістом пояснень представника відповідача ГУ ДФС у Полтавській області у відзиві на позовну заяву встановлено, що оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з не наданням первинних документів, які підтверджують придбання сировини для виробництва товару у кількості, зазначеній у податковій накладній №28 від 13.11.2017.

Однак, матеріали справи містять пояснення представника позивача із розрахунком кількості сировини, яка використана для виробництва партії вершків, реалізованих по податковій накладній № 28 від 13.11.2017 у кількості 2856,817 кг /том 1 а.с. 207-214/, за змістом якого для виготовлення зазначеної кількості вершків позивачем було придбано у ФГ "Сібарго", СГБК "Радянський", ФГ "Володар-С" у період з 01.10.2017 по 12.11.2017 молока у загальній кількості 32373 кг, що в перерахунку на однопроцентне молоко становить 133341,50 кг, середній процент жиру у вказаних партіях складає 4,12%=133341,50/32373. Із партій придбаного молока, що наведені у розрахунку, позивачем виготовлено 3880,95 кг вершків 34% жирності =(32373 * (4,12-0,05)/ (34-0,05)), 2856,817 кг, з яких поставлено на адресу ТОВ "Апрель", які були оплачені останнім шляхом здійснення попередньої оплати в розмірі 100000,00 грн., після отримання якої позивач направив для реєстрації податкову накладну №28 від 13.11.2017.

Також, позивачем надано до суду копії договорів поставки молока, спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної продукції, накладних, товарно-транспортних накладних на підтвердження факту придбання сировини для виробництва вершків молочних - молока коров`ячого власного виробництва ФГ "Сібарго", СГБК "Радянський", ФГ "Володар-С" / том 1 а.с. 1-76, 215-249, том 2 а.с. 1-41/.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що зазначеної вище кількості молока не достатньо для виготовлення вершків з урахуванням іншої податкової накладної №14 від 07.11.2017 / том 2 а.с. 45/, оскільки предмет спору у даній справі не стосується податкової накладної №14 від 07.11.2017, а копії документів, що надані до суду позивачем, повністю підтверджують письмові пояснення представника позивача з посиланням на реквізити спеціалізованих товарних накладних по закупці молока, якими підтверджується факт придбання позивачем молока коров`ячого у кількості, необхідній позивачу для виготовлення вершків згідно податкової накладної №28 від 13.11.2017. При цьому відповідачем не спростовано факт поставки позивачу молока коров`ячого власного від ФГ "Сібарго", СГБК "Радянський", ФГ "Володар-С" у кількості, необхідній для виготовлення партії вершків згідно податкової накладної №28 від 13.11.2017.

Згідно з п.п. 201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Також, колегія суддів звертає увагу, що на час подання ТОВ "Новосанжарський молокозавод" до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів податкове законодавство змінилося.

Так, законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" від 07.12.2017 №2245-VIII внесено зміни до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, норму викладено в наступній редакції: "Реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

Наразі механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (надалі - Порядок №117).

Аналогічно п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України пункт 15 Порядку №117 надає право платнику податків подати протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування свої письмові пояснення та документи необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Відповідно до п. 18 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Згідно з п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановлено судом, у рішенні комісії ГУ ДФС у Полтавській області від 23.10.2018 №963023/40329298 підставою для відмови у реєстрації податкової накладної вказано: "ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив копії документів стосовно господарських операцій, щодо яких була складена податкова накладна від 13.11.2017 №28, а саме: договір поставки, платіжне доручення, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, спеціалізовані накладні на перевезення молочної сировини, Таблиці даних платника податку, копії яких наявні в матеріалах справи.

Отримання вказаних документів контролюючим органом підтверджується квитанцією №2 від 22.10.2018 про доставлення повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній, копія якої наявна в матеріалах справи /том 1 а.с. 32/.

Також, колегія суддів зазначає, що твердження відповідача щодо невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарам спростовуються договорами поставки молока, спеціалізованими товарними накладними на перевезення молочної продукції, накладними, товарно-транспортними накладними, якими у свою чергу підтверджено факт придбання позивачем сировини для виробництва вершків молочних - молока коров`ячого власного виробництва ФГ "Сібарго", СГБК "Радянський", ФГ "Володар-С" у кількості, необхідній для виготовлення партії вершків згідно податкової накладної №28 від 13.11.2017 р.

Перевіряючи оскаржуване рішення комісії на відповідність вимогам, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 №28, беручи до уваги, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд дійшов висновку, що у ГУ ДФС у Полтавській області були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкової накладної №28 від 13.11.2017, а тому рішення комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 жовтня 2018 року №963023/40329298, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 №28 прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто необґрунтовано.

Всупереч визначеній у рішенні підставі його прийняття, податковим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 по справі №822/1817/18.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення податкового органу як протиправного.

З приводу позовних вимог про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну № 28 від 13.11.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд України у рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з приписами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ "Новосанжарський молокозавод" про зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 28 від 13.11.2017, є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції невірно застосував приписи нормативних актів та послався на норми, які втратили чинність, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції, приймаючи рішення у даній справі, керувався законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року по справі № 440/3817/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Постанова складена в повному обсязі 22.05.19р.