Справа № 540/614/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/614/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, врахувавши до середньомісячної зарплати виплачені матеріальні допомоги, відповідно до довідки від 25.02.2019 року № 04-42/81, починаючи з 13.06.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Скадовському відділі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Внаслідок, на думку позивача, протиправних дій відповідача при нарахуванні її пенсії до складових, при визначенні розміру пенсії, не включено матеріальну допомогу на оздоровлення, з якої були нараховані та сплачені до Пенсійного фонду страхові внески, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 01.04.2019 залишено позовну заяву без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.04.2019 позивачем надано до суду супровідним листом-заявою для долучення до позовної заяви копії позову з додатками для відповідача. При цьому інші недоліки позовної заяви, на які звернено увагу позивача в ухвалі від 01.04.2019 (власне письмове підтвердження про не подання іншого позову) не усунуті.

Зі складеної канцелярією суду довідки від 02.04.2019 вбачається, що 27.03.2019 ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву та надала квитанцію про сплату судового збору за подачу адміністративного позову № 21 від 25.03.2019 в сумі 768,40 грн., однак кошти сплачені не на реквізити Херсонського окружного адміністративного суду.

Враховуючи викладене та положення ч.2 ст. 121 КАС України, суд ухвалою від 11.04.2019 продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (надання власного письмового підтвердження про не подання іншого позову та сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. на реквізити суду) на 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Надалі, після усунення позивачем 18.04.2019 недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 23.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.05.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволені позовних вимог. У своєму відзиві на адміністративний позов вказує, що позивач звернувся до суду у березні 2019 року з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, оскільки пенсія була йому призначена 13.06.2008 року. Пенсія призначена при загальному стажі роботи 36 років 9 місяці 9 дні, в тому числі 33 роки 3 місяці 1 день стажу державної служби і заробітної плати 2913,23 грн., де: місячний посадовий оклад станом на 13.06.2008 - 1083,00 грн.; доплата за 10 ранг - 80,00 грн.; надбавка 40% за вислугу років - 465,20 грн.; надбавка за високі досягнення у праці, згідно постанови КМУ від 13 грудня 1999 року № 2288, премії - 663,60 грн.; премія згідно постанови КМУ № 268 та постанови КМУ № 700 - 621,43 грн. Заробітна плата розрахована на підставі довідок №3-20-179, №3-20-172 та №3-20-173 від 12.06.2008, виданих Скадовською районною державною адміністрацією. Форма наданих довідок затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 №19-11, відповідно п. 5 постанови № 865. Відповідач також зазначає, що починаючи з 15.12.2015 діючим законодавством України не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів ПФУ щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу". На підставі постанови Уряду від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", яка визначає порядок призначення пенсій державним службовцям, постанова від 31.05.2000 № 865 втратила чинність. Крім того, відповідач звертає увагу, що згідно із Законом України "Про державну службу" від 10,12.2015 № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016 року та Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", який набрав чинності з 23.09.2016 та застосовується починаючи з 01.05.2016 року, не передбачено проведення перерахунків пенсій державним службовцям.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

На підставі положень частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Херсонський окружний адміністративний суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 13.06.2008 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу". пенсія позивачу призначена виходячи із заробітної плати 2913 грн. 23 коп., де посадовий оклад становив 1083 грн., доплата за ранг 80 грн., надбавка 40 % за вислугу років 465 грн. 20 коп., надбавка за високі досягнення у праці, премії 663 грн. 60 коп., премія згідно постанов КМУ № 268 та № 700 621 грн. 43 коп. Заробітна плата була розрахована на підставі довідок № 3-20-179, № 3-20-172, № 3-20-173 від 12.06.2008, виданих фінансовим управлінням Скадовської районної державної адміністрації.

З довідки про складові заробітної плати про складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), виданої ОСОБА_1 25.02.2019 Фінуправлінням Скадовської райдержадміністрації, вбачається, що в графу "інші виплати" включено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5339,01 грн., в тому числі 1968 грн. 83 коп. за 2007 рік та 3370грн. 18 коп. за 2008 рік (арк. спр. 12).

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку з тим, що при її призначенні не враховано до складу заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення (арк. спр. 10). Також, позивач просила виплатити заборгованість по пенсії, починаючи з 2008 року.

Листом від 19 березня 2019 року № 230/К-99-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 про те, що вона перебуває на обліку в Скадовському відділі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу", а також роз`яснено, що при призначенні пенсії заробітна плата для обчислення пенсії визначалася відповідно до постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", яка втратила чинність. Такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не передбачені статтею 33 Закону України "Про державну службу" як складові заробітної плати державного службовця, а тому вони не враховувалися для обчислення пенсії. Пенсійний орган в листі зазначив, що Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України "Про державну службу". Також звертає увагу в листі, що з набранням чинності з 01.05.2016 Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям.

Не погоджуючись з викладеним у листі рішенням відповідача, позивач звернулась до адміністративного суду з вказаною позовною заявою за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" (надалі - Закон України від 16.12.1993 №3723-ХІІ; в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (надалі - Закон України від 24.03.1995 №108/95-ВР), заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами другою та шостою статті 33 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 7 статті 33 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" (надалі - Постанова № 268) керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Частиною першою статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз положень чинного законодавства України, що діяло в період роботи позивача, дає підстави для висновку, що, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Як встановлено судом, в довідку про складові заробітної плати, що була надана позивачу для обчислення пенсії, в графу "інші виплати" включено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5339,01 грн.

За змістом наведених вище норм законодавства України отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11, у постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 712/14740/16-а тощо.

Наведене свідчить, що, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням такої виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, відповідач діяв всупереч вимогам законів України.

Доводи, наведені у відзиві на позовну заяву про те, що така виплата не є складовою частиною заробітної плати, у розумінні статті 33 Закону України "Про державну службу", є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що при обчисленні пенсії відповідачем не враховано види оплати праці, які отримував позивач, і з яких було сплачено страхові внески. Так, за правилами статті 41 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", такий заробіток повинен враховуватись під час обчислення пенсії, тобто, відповідач протиправно відмовив у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Також, суд зазначає, що доводи відповідача з приводу того, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", відповідно до якого призначені пенсії державного службовця не перераховуються є безпідставними, оскільки предметом позову у даній справі є неправильне обчислення розміру пенсії позивачу при її призначенні, відповідно до вимог Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, щодо врахування складових оплати праці, з яких утримано внесок на державне соціальне страхування, на які позивач мав право, до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII.

Також, суд дійшов висновку, що оскільки позивач звернулась до суду з позовом 27 березня 2019 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду від дати звернення вперше до відповідача із заявою про відновлення порушеного права (26 лютого 2019 року), то позов підлягає задоволенню від дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 26 лютого 2019 року. Відтак, доводи відповідача щодо пропущення позивачем строків звернення до суду судом до уваги не приймаються. Підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії починаючи з 13.06.2008 немає, оскільки у довідках фінуправління Скадовської РДА, які були надані позивачем для призначення пенсії, спірної матеріальної допомоги не зазначалось, тому вини ПФУ в неправильному обчисленні розміру пенсії у 2008 році суд не встановив. Крім того, позивач не надав доказів того, що для захисту порушеного права в період з 2008 року по 2019 рік вчиняв активні дії щодо звернення до Управління ПФУ.

У 2019 році у відповідача були відсутні підстави для відмови позивачу у перерахунку призначеної їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, Херсонська область, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії державного службовця.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, Херсонська область, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, врахувавши до середньомісячної заробітної плати виплачену ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу на оздоровлення, відповідно до довідки від 25.02.2019 року № 04-42/81, починаючи з 26.02.2019 року.

В решті вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, Херсонська область, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 112010201