Справа № 560/956/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/956/19
РІШЕННЯ

іменем України

21 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" "Хмельницька АЕС" до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за участі третьої особи в якому, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" "Хмельницька АЕС", просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.01.2019 № 1 про відмову в призначені пенсії за Списком № 1;

- зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1992 по 17.09.1993 до пільгового стажу за Списком № 1 та призначити пільгову пенсію за Списком № 1 з моменту виникнення на неї права з 26.11.2018.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначає, що 26.11.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1. Листом від 17.01.2019 №1921/03 відповідач повідомив, що до пільгового стажу роботи зараховано згідно довідки, уточнюючої пільговий характер роботи, періоди роботи: з 15.11.1987 по 14.11.1988, з 15.11.1988 по 30.09.1989, з 01.07.1990 по 17.09.1993, загальною тривалістю 4 роки 7 днів, що є недостатньою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. До стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 не зараховано період роботи з 22.08.1992 по 17.09.1993, оскільки зазначений період не підтверджений атестацією робочих місць за умовами праці. Вважаючи відмову протиправною, звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

19.04.2019 відповідач надав відзив на позов, в якому вказує, що при визначенні пенсії на пільгових умовах право на отримання такої пенсії має бути підтверджене за результатами атестації. Чинним законодавством встановлено обов`язок проведення атестації робочих місць не рідше одного разу на 5 років. Оскільки роботу зі шкідливими і важкими умовами праці в період з 22.08.1992 по 17.09.1993 не підтверджено за результатами атестації робочих місць, то відсутні правові підстави для зарахування даного періоду роботи до пільгового стажу. Враховуючи зазначене просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами п`ятою - шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи в судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Листом від 17.01.2019 №1921/03 позивача повідомлено, що при зверненні із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 позивачем не надано наказів про результати атестації робочих місць. Пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 4 роки 7 днів, страховий - 34 роки 7 місяців 14 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.08.1992 по 17.09.1993, оскільки зазначений період не підтверджений атестацією робочих місць за умовами праці. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.01.2019 № 1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1.

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо правовідносин, які склались між сторонами суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII)та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - № 1058-ІV).

Згідно з частиною першої статті 114 Закону № 1058-ІV та пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В пунктах 4.2 та 4.3 наведеного Порядку застосування Списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442(далі - Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації №41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій №41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій №41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Наведені вище положення свідчать про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно з даними трудової книжки позивача та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.03.2019 №05-158 в період з 22.08.1992 по 17.09.1993 ОСОБА_1 працював у Відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" "Хмельницька АЕС" на посаді заступника начальника хімічного цеху. Вказана посада відноситься до переліку визначеного постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення».

Зокрема, до Списку № 1 розділу ХХIV, підрозділу 541, Код КП 1222.2/4403 постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», включено працівників постійно зайнятих експлуатацією, ремонтом та налагодженням технологічного устаткування, вентиляції, системи керування, приладів технологічного та радіаційного контролю, на роботах з виведення з експлуатації атомних реакторів різного призначення та атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості.

Таким чином, законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII .

Судом встановлено, що атестація робочого місця, заступника начальника хімічного цеху, була проведена 20.03.1992, що підтверджується наказом № 141 від 20.03.1992, виданим Хмельницькою АЕС.

Відмовляючи в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 22.08.1992 по 17.09.1993, пенсійний орган керувався тим, що згідно з наказами по підприємству атестація робочого місця позивача у вказаний період не проводилася.

Враховуючи, те що позивач працював за професією, пільговий характер роботи якої підтвердився проведеною атестацією 20.03.1992, тобто за чотири місяці до прийняття Постанови КМУ від 01.08.1992 № 442, та продовжив роботу за цією ж професією після проведення атестації, і при цьому кваліфікаційні обов`язки, місця їх виконання та умови праці позивача не змінювалися, суд приходить до висновку, що спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу та врахуванню для визначення розміру пенсії за результатами попередньої атестації.

Окрім того, така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 352/547/16-а (К/9901/20098/18) та від 03.05.2018 у справі № 352/1840/14-а (К/9901/5403/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності не зарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи у відокремленому підрозділі "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства НАЕК "Енергоатом" заступником начальника хімічного цеху з 22.08.1992 по 17.09.1993.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду його роботи у відокремленому підрозділі "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства НАЕК "Енергоатом" заступником начальника хімічного цеху з 22.08.1992 по 17.09.1993 та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.01.2019 № 1 про відмову в призначені пенсії за Списком № 1.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру.

Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пільгову пенсію за Списком № 1, з моменту виникнення на неї права, задоволенню не підлягають, оскільки є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, з урахуванням встановлених обставин, суд на підставі частини другої статті 9 та частини третьої статті 245 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2018 про призначення пільгової пенсії за Списком № 1, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному рішенні.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору на загальну суму 1 536,80 грн., сплаченого позивачем за квитанцією № 25 від 15.03.2019.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.01.2019 № 1 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 за Списком № 1.

Зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період його роботи у відокремленому підрозділі "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства НАЕК "Енергоатом" заступником начальника хімічного цеху з 22.08.1992 по 17.09.1993.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір сумі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,290)
Третя особа:Відокремлений підрозділ ДП НАЕК "Енергоатом" "Хмельницька АЕС" (вул. Енергетиків, 20, Нетішин, Хмельницька область, 30100 , код ЄДРПОУ - 21313677)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" І.І. Тарновецький