Справа № 753/19413/15
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва (правонаступник - Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві) про визнання протиправними дій, рішення зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

15.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання протиправними дії щодо прийняття рішення від 23.09.2015р. № 542/17-495 щодо відмови у припиненні відрахувань сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15%, що за період з лютого 2015р. по вересень 2015р. склало 4 661 грн.16коп. та військового збору у розмірі 1,5 %, що за період з лютого 2015р. по вересень 2015р. склало - 516грн.13коп., разом - 5 177грн.29коп.; зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) без утримання сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, починаючи з 01.02.2015р. Також просив стягнути незаконно утримані в період з лютого 2015р. по вересень 2015р. суми податку на доходи фізичних осіб - 4 661грн. 16коп. та військового збору - 516 грн.13коп., що разом складає 5 177 грн.29 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення відповідача є протиправним, оскільки призвело до звуження змісту та обсягу його конституційного права на пенсійне забезпечення внаслідок застосування відповідачем Закону, який не відповідає положенням Конституції України.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва у виді винесення рішення 23.09.2015р. №542/П-495 щодо відмови у припиненні відрахувань сум податку на доходи фізичних осіб, що за період з лютого 2015р. по вересень 2015р. складає 4661 грн. 16 коп. та військового збору, що за період з лютого 2015р. по вересень 2015р. складає - 516 грн. 13 коп., разом - 5177 грн. 29 коп. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) без утримання сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, починаючи з 01.02.2015р. по вересень 2015р. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ) утримані в період з лютого 2015р. по вересень 2015р. суми податку на доходи фізичних осіб - 4661 грн. 16 коп. та військового збору - 516 грн. 13 коп., що разом складає 5177 грн. 29 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючі рішення суд першої інстанції виходив із того, що положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії - положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 визнані такими, що не відповідають Конституції України згідно з Рішенням Конституційного суду України від 27 лютого 2018 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувані дії відповідача є правомірними, оскільки здійснені на підставі чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, яке не визнавалося неконституційним.

Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало клопотання про заміну відповідача Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва (Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві) на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке, відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І), як учасник ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом 2 групи безстроково.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва з 25.12.1990 року.

Станом на 01.10.2015 року розмір пенсії позивача складав 8143,23 грн.

16.09.2015 року позивач звернувся до управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва з письмовою заявою, в якій просив припинити в подальшому відрахування з його пенсії, а також повернути незаконно відраховані кошти з його пенсії.

23.09.2015 року відповідачем було направлено позивачу відповідь, з зазначенням, що відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» з 01 січня 2015 року загальний розмір пенсій (включаючи суму їх підвищень та індексації) є об`єктом оподаткування військовим збором (1,5%) та податком на доходи фізичних осіб (15%) в частині перевищення трьох розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивач, не погодившись з діями відповідача, по відрахуванню з його пенсії за лютий -вересень 2015 року суми в розмірі 5 177 грн.29 коп. звернувся до суду.

Вищенаведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Колегія суддів відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України переглядає судове рішення суду першої інстанції в даній справі в межах доводів апеляційних скарг.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 4 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (чинний на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Податковим Кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIIІ від 28 грудня 2014 року (далі - Закон №71-VIIІ) встановлено, що особи, з яких удержується податок на доходи фізичних осіб, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПК України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об`єктом оподаткування збору є доходи, визначені пунктом 162.1 статті 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). Ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків об`єкта оподаткування щодо доходів.

Відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України та Закону №71-VIIІ, до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» № 80 від 28 грудня 2014 року, у 2015 році мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн., відтак, відповідно до положень ПК України та Закону №71-VIIІ, базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. на місяць.

Статтею 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до пункту 164.3. статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Також, до завершення реформи Збройних сил України були внесені зміни до Перехідних положень Податкового кодексу України, якими встановлюється військовий збір.

Так, платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, а саме - фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування військового збору є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

З огляду на вищевикладене, вбачається що об`єктом оподаткування військового збору, є розмір доходу, з якого справляється податок на доходи фізичних осіб, при цьому базою оподаткування по відношенню до позивача є загальний розмір пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що розмір нарахованої пенсії позивача становив 8143,23 грн., що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим із пенсії позивача було правомірно утримано податок на доходи фізичних осіб (15%) та військового збору (1,5%).

Водночас, положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 втратило чинність, як таке, що є неконституційним, на підставі Рішення Конституційного Суду № 1-р/2018 від 27 лютого 2018 року.

Згідно ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Оскільки, положення ПК України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01 січня 2015 року і не визнанні такими, що не відповідають Конституції України, на момент виникнення спірних правовідносин, то відповідач, здійснюючи відповідні відрахування за період з лютого-вересень 2015 року, діяв відповідно до чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо прийняття до уваги Рішення Конституційного Суду № 1-р/2018 від 27 лютого 2018 року, оскільки правові положення втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, тобто після 27 лютого 2018 року.

Дана позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, зокрема, у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі №552/1027/15-а та від 15 листопада 2018 року у справі № 806/4827/15. Таким чином висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог є помилковим.

Згідно ч.4 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведені обставини та зазначені норми закону, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність рішення відповідача, наведені апелянтом аргументи заслуговують уваги.

На підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог.

Повний текст постанови виготовлено 23.05.2019 р.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 жовтня 2019 року - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва (правонаступник - Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві) про визнання протиправними дій, рішення зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва (правонаступник - Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві) про визнання протиправними дій, рішення зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Кузьменко