Справа № 1340/5441/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3029/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С.М.,

суддів Довгої О.І., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

апелянта ОСОБА_1

представника відповідача Гаталяк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Голови профкому профспілкової організації Львівського обласного медичного інформаційно-аналітичного центру профспілки працівників охорони здоров`я ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року (постановлену головуючим - суддею Гулик А.Г. о 18 год. 11 хв. у м. Львові, повний текст ухвали складено 04 лютого 2019) про закриття провадження у справі № 1340/5441/18 за адміністративним позовом Голови профкому профспілкової організації Львівського обласного медичного інформаційно-аналітичного центру профспілки працівників охорони здоров`я ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання незаконним і скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить:

визнати незаконним та скасувати рішення Львівської обласної ради від 20.03.2018 № 648 «Про реорганізацію служби громадського здоров`я» та зобов`язати відповідача здійснити поворот рішення та поновити державну реєстрацію КЗ ЛОР ЛОМІАЦ та КЗ ЛОР ЛОЦЗ;

визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію КЗ ЛОР «Львівський обласний центр громадського здоров`я» на базі КЗ ЛОР Центру Сніду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу, що справа підлягає розгляду та вирішенню місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що прийняття відповідачем оскарженого рішення та здійснення у зв`язку з цим припинення державної реєстрації КЗ ЛОР ЛОМІАЦ та КЗ ЛОР ЛОЦЗ є етапом реалізації волі власника, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий. Таким чином, позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні обласних рад, не може бути розглянуто за правилами КАС України.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки Львівський окружний адміністративний суд не звернув уваги, що нею оскаржено саме рішення Львівської обласної ради від 20.03.2018 № 648 «Про реорганізацію служби громадського здоров`я у Львівській області» - таємного рішення суб`єкта владних повноважень, органу місцевого самоврядування щодо комунального закладу у сфері охорони здоров`я, а не звичайного господарського підприємства приватної форми власності, а тому провадження у справі було умисно безпідставно судом закрито.

Апелянт в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та надала пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до пунктів 1-2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: -хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або -хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або -хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналіз змісту ст. 19 ЦПК України та ст. 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Із змісту позовних вимог слідує, що предметом спору в даній справі є рішення Львівської обласної ради від 20.03.2018 № 648 «Про реорганізацію служби громадського здоров`я» котрим вирішено припинити комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр здоров?я» та комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний інформаційно-аналітичний центр» шляхом приєднання до комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр громадського здоров?я» та встановлено що правонаступником майна, прав та обов?язків комунальних закладів є комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр громадського здоров?я»

Як встановив суд першої інстанції, що засновником комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр здоров?я» та комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний інформаційно-аналітичний центр» згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є управління майном спільної власності Львівської обласної ради, яке діє від імені власника - Львівської обласної ради.

Керуючись наведеним вище колегія суддів вважає, що вимоги позовної заяви стосуються рішення власника (засновника), яким такий власник (засновник) встановив порядок реорганізації комунальних закладів Львівської обласної ради, а не рішення суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України щодо регулювання публічних відносин.

Відтак на переконання суду апеляційної інстанції, цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а пділягає розгялду за правилами цивільного судочинства, оскільки в основі спору є цивільні правовідносини, а саме щодо власності

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції у відповідності до зазначених вище норм закрито провадження у справі, оскільки цю справа не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Крім цього апелянтом було подано клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору, а саме повернути зайво сплачений судовий збір, оскільки відповідно до п. 6, 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Так в клопотанні ОСОБА_1 покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.10.2018 у справі № 461/7746/18 провадження № 1 - кс 461/8826/18 зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Львівської області здійснити передбачені положеннями ст. 214 КПК України заходи щодо реєстрації заяви ОСОБА_1 від 28.09.2018.

До поданого клопотання апелянтом долучено копію зазначеної вища ухвали та копію витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0000361, дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування) 23.11.2018 в якому зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «До прокуратури області надійшла ухвала Галицького районного суду м. Львова від 16.10.2018 щодо вжиття заходів, передбачених положеннями ст. 214 КПК України, за заявою ОСОБА_1 від 29.09.2018, за фактом самоправних, всупереч установленому законом порядку, дій посадових осіб Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації щодо прийняття Львівською обласною радою рішення № 648 від 20.03.2018, що на думку заявниці заподіяло значної шкоди інтересам громадян та держави».

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 вважає, що являється потерпілою у кримінальному провадженні 0000361 за ознаками ст. 356 КК України.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано та під час судового засідання не здобуто будь-яких доказів, в тому числі судових рішень, що підтверджували б наявність понесених ОСОБА_1 матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за наявності яких особа звільняється від сплати судового збору згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо підстави звільнення від сплати судового збору, а саме, що громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, то суд вважає необгрунтованими, оскільки в клопотанні апелянт не розкриває в чому саме полягає захист прав та інтересів інших осіб.

Крім цього потрібно вказати, що подібні доводи апелянта вже були предметом розгляду при постановленні ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2018, котрою в задоволенні заяви Голови профкому профспілкової організації Львівського обласного медичного інформаційно-аналітичного центру профспілки працівників охорони здоров`я ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або звільнення від його сплати - відмовлено.

До зазначеного вище суд вважає за потрібне вказати, що сплачений ОСОБА_1 судовий збір не є помилково сплаченим, оскільки такий було сплачено у відповідності до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019, котрою відмовлено в задоволенні клопотання останньої про звільнення від сплати судового збору та залишено без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, серед яких було сплата судового збору.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні клопотання Голови профкому профспілкової організації Львівського обласного медичного інформаційно-аналітичного центру профспілки працівників охорони здоров`я ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Голови профкому профспілкової організації Львівського обласного медичного інформаційно-аналітичного центру профспілки працівників охорони здоров`я ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року закриття провадження у справі № 1340/5441/18 - без змін.

Відмовити в задоволенні клопотання Голови профкому профспілкової організації Львівського обласного медичного інформаційно-аналітичного центру профспілки працівників охорони здоров`я ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року