Справа № 320/1441/19
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року № 320/1441/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В. Р., розглянувши у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 17.01.2019 року №3 про відмову ОСОБА_1 в переході на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1, а саме: з наступного дня народження з 18.12.2018 р., зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботи 11 (одинадцять) років 1 (один) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити пенсію згідно Списку № 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 29.12.1986 року по 30.04.1987 року він працював на шахті будівельного управління №7 виробничого об`єднання «Торезантрацит» прохідником, яка розташована в м. Сніжному Донецької області; з 18.08.1987 по 16.11.1987 працював гірничим майстром на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному; 20.11.1987 був призваний на строкову військову службу і демобілізований 28.11.1989; з 31.01.1990 по 10.08.1990 працював гірничим майстром на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному; з 31.01.1991 по 08.07.1995 підземним-стволовим, гірничим майстром на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному; з 12.07.1995 по 09.11.1998 прохідником, гірним працівником на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»; з 23.11.1998 по ІНФОРМАЦІЯ_2 гірничим очисного підземного забою на виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Сніжнеантрацит» державному підприємстві шахта «Північна», м. Сніжне Донецької області; з 07.02.2001 по ІНФОРМАЦІЯ_3 підземним гірничим майстром на виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Сніжнеантрацит» державному підприємстві шахта «Ударник», м. Сніжне Донецької області.

З урахуванням зазначеного позивач зазначає, що має право на пенсію відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію, за твердженнями позивача, становить 11 (одинадцять) років 1 (один) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів. Тому, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо переходу на пенсію на пільгових умовах.

Проте, рішенням № 3 від 17.01.2019 р. йому було відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності уточнюючої довідки про підтвердження стажу на пільгових умовах та відсутності документів про проведення атестації робочих місць.

Однак, з таким рішенням позивач не погоджується, вважає його необґрунтованим, безпідставним та винесеним всупереч закону.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, і зазначено, що після розгляду наданих позивачем документів до заяви про перехід на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, виявлено недоліки та зроблено наступні висновки: відсутня уточнююча довідка про підтвердження стажу на пільгових умовах; відсутні документи про проведення атестації робочих місць. Тому відповідно до законодавства України немає законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Так, судом встановлено, що з 29.12.1986 року по 30.04.1987 року він працював на шахті будівельного управління № 7 виробничого об`єднання «Торезантрацит» прохідником, яка розташована в м. Сніжному Донецької області; з 18.08.1987 по 16.11.1987 працював гірничим майстром на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному; 20.11.1987 був призваний на строкову військову службу і демобілізований 28.11.1989; з 31.01.1990 по 10.08.1990 працював гірничим майстром на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному; з 31.01.1991 по 08.07.1995 підземним-стволовим, гірничим майстром на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному; з 12.07.1995 по 09.11.1998 прохідником, гірним працівником на шахті «Зоря» Торезького виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Торезантрацит»; з 23.11.1998 по ІНФОРМАЦІЯ_2 гірничим очисного підземного забою на виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Сніжнеантрацит» державному підприємстві шахта «Північна», м. Сніжне Донецької області; з 07.02.2001 по 04.02.2002 - підземним гірничим майстром на виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Сніжнеантрацит» державному підприємстві шахта «Ударник», м. Сніжне Донецької області. Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 .

Посади, на яких працював позивач відноситься до списку робіт, професій, посад, спеціальностей та установ, з врахуванням яких достроково призначається пенсія за віком за списком №1 розділ 1, підрозділ 1; 1010100а; 1010100б, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 № 1173 та від 11.03.1994 р. № 162.

Для підтвердження зазначеного позивачем також надано Довідки № 3713/27 від 15.06.2018 р., а також № 3705/27 від 15.06.2018 року, у яких підтверджено факт роботи позивача на зазначених посадах на умовах повного робочого дня, а також довідки про заробіток для обчислення пенсії № 3714/27 і 3715/27 від 15.06.2016 р.

Також позивач долучив до матеріалів справи копію протоколу засідання комісії по встановленню трудового стажу для виплати винагороди за вислугу років при шахті «Ударник» п/о СА від 18.07.2001, у якому зафіксовано, що відповідний стаж на 04.02.2002 р. становить більше 10 років.

Позивач надав копії наказів № 9 від 26.01.1995 р. та № 29 від 30.01.1995 р., якими за результатами атестації робочих місць за умовами праці затверджено право на пільгову пенсію за списком №1.

Список №1 прохідник підземний, а також гірничий очисного забою підземного, ОСОБА_1 підтвердив право на пільгову пенсію за Списком №1, що дає правові підстави для висновку про зарахування спірного періоду роботи до страхового пільгового стажу.

Враховуючи вищенаведені довідки, та згідно з записами в трудовій книжці; копій наказів, якими за результатами атестації робочих місць за умовами праці затверджено право на пільгову пенсію за списком №1.

Отже, з врахуванням зарахування спірного стажу роботи до пільгового позивач має понад 10 років стажу, як працівник, зайнятий повний робочий день на посадах визначених списком № 1.

Відповідно до ст. 132 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій.

Згідно ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: автономна республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

До складу України входять: Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь, та Севастополь мають спеціальний статус, який визначається законами України.

Зі змісту преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) вбачаться, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1049 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Тобто, одним з основних напрямків політики держави України стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист та повноцінна реалізація, зокрема, соціальних прав громадян України.

Приписи ст. 1 Закону визначають, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Щодо неприйняттям органом пенсійного фонду довідок щодо підтвердження пільгового стажу до уваги (в розписці-повідомленні № 62 від 08.01.2019 зазначено, що заявником додано до заяви документи про стаж), суд зазначає наступне.

Розпорядженням КМ України від 07.11.2014 р. №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасового не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Сніжне, віднесено до населеного пункту, на території якого державна влада не здійснює свої повноваження.

Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 N 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, "ДНР" та "ЛНР" є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених "республік", а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих "ДНР" та "ЛНР" інформації.

Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"та "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування так званої "Донецької народної республіки", згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Поряд з цим, суд звертає увагу на такі обставини.

З урахуванням того, що надані позивачем архівні документи щодо підтвердження пільгового стажу відповідають записам в трудовій книжці позивача, суд бере до уваги відомості, які зазначені у вказаних документах, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені в них.

Щодо включення до пільгового стажу відповідно до Списку №1 позивачу службу в армії з 20.11.1987 року по 28.11.1989 року.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно трудової книжки 16.11.1987 року позивач був звільнений з посади гірничого майстра на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному у зв`язку з призивом в радянську армію, в якій прослужив до 28.11.1989 року.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто враховуючи, що позивач на момент призову на військову службу працював на посаді гірничого майстра на шахті «Ударник» виробничого об`єднання «Торезантрацит» в м. Сніжному та був звільнений саме з підстави призову на військову службу, період його служби також повинен бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону № 1788.

Відповідно до пункту 3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж: виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

З урахуванням тієї обставини, що позивач звернувся до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з питання щодо призначення пільгової пенсії, правильним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання Відповідача вчинити вказані дії.

Статтею 46 Конституції України, закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Дане право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України, закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статтею 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вбачається, що у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суд перевіряє, чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України.

Відповідно до вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із відповідною заявою 08.01.2019 р., то нарахування у даному випадку слід зробити саме з дати звернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене позовна заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 17.01.2019 року № 3 про відмову ОСОБА_1 в переході на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

3. Зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1, з дня звернення з відповідною заявою, а саме з 08.01.2019 р., зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботи 11 (одинадцять) років 1 (один) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити пенсію згідно Списку № 1.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в сумі 1536( тисяча п`ятсот тридцять шість) грн., 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.