Справа № 480/4400/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.Справа № 480/4400/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 08.01.19 року по справі № 480/4400/18

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Охтирської міської ради, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача, Виконавчого комітету, щодо необ`єктивного розглядів її звернень і зобов`язати усунути порушення закону шляхом розгляду її звернень по суті з метою оформлення права власності.

В обґрунтування позову зазначає, що неодноразово зверталась до міського голови та Виконавчого комітету Охтирської міської ради із заявами про вирішення ситуації щодо 1/3 частини будинку по АДРЕСА_1 , однак отримувала відмовні відповіді. Позивач вважає, що його право на інформацію було обмежено відповідачем, відповідач об`єктивно не розглянув звернення, а тому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо необ`єктивних розглядів звернень та зобов`язати усунути порушення закону шляхом розгляду звернень по суті з метою оформлення права власності.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2019 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Охтирської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2019 року у справі №480/4400/18, а справу направити на новий розгляд.

В обґрунтування вимог посилається, що в порядку статті 317 КАС України маються підстави для скасування рішення суду першої інстанції, а саме: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Посилається, що тривалий час звертається до міської ради і в інші інстанції, щоб придбати у свою власність іншу частину будинку в АДРЕСА_1 , проте їй надають відмовці відповіді. Зазначає, що останні рази зверталась до міського голови і просила допомогти вирішити цю ситуацію, зокрема зверталася 04.06.2018 р., 16.07.2018 р.. Звернення було переадресовано на Управління капітальною будівництва та житлово - комунального господарства Охтирської міської ради, було надано відповідь від 02.07.2018 року, що звернення до міського голови щодо надання згоди на приватизацію частини будинку по АДРЕСА_1 розглянуто, вказана частина будинку знаходиться у приватній власності. Також вказує, що 29.01.2018 р. їй надали відповідь із виконкому міської ради, що звернення на приватизацію 1/3 частини будинку по АДРЕСА_1 18 розглянуто за дорученням управління капітальною будівництва та житлово - комунального господарства Охтирської міської ради і приклали відповідь на 1 арк. Вказує, в даному випадку вимоги на об`єктивний розгляд її скарг не був дотриманий, а також не дотримані вимоги Закону Україну «Про звернення громадян» про надання ґрунтовної і вичерпної відповіді. Також, зазначає, що в даному випадку ефективним засобом захисту прав, свобод є перевірка законності правових підстав відмови у її зверненні, вказує, що подавала суду всі наявні в неї документи і підтвердила факт відмови зі сторони відповідача.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Позивач, ОСОБА_1 , підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений, не з`явився в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернулась з заявою від 02.01.2018 до міського голови міста Охтирка ОСОБА_2 , в якій просила дати згоду на приватизацію частини будинку та земельної ділянки, що належить ОСОБА_3 , при цьому підтверджуючих документів про смерть ОСОБА_3 надано не було.

Листом Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради від 29.01.2018 № 03/244 позивачу було роз`яснено, що відповідно до пункту 38 Правили обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470 громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Більш детальне вивчення даного питання потребує додаткового розгляду. Про результати розгляду буде додатково повідомлено, після отримання відповідей від установ, яким було направлено запити для вирішення питання.

04.06.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до міського голови міста Охтирка ОСОБА_2 з листом «Про приватизацію безхозної частини будинку», в якому наголошувала на приватизації частини будинку по АДРЕСА_1 .

На вказану заяву надано відповідь № 03/1709 від 02.07.2018, що вказана нею частина будинку знаходиться у приватній власності.

Позивач, вважаючи неправомірними дії відповідача щодо необ`єктивного розглядів її звернень і зобов`язати усунути порушення закону шляхом розгляду її звернень по суті з метою оформлення права власності, звернулася до суду.

Приймаючи рішення відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Охтирської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду заяв ОСОБА_1 від 02.01.2018 та 04.06.2018 відповідачем надано повну та змістовну відповідь на поставлені питання, не допущено порушень законодавства, які - б призвели до порушення чи обмеження права позивача на інформацію, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення визначені Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР (далі по тексту - Закон України № 393/96-ВР).

Згідно ч.1 ст.1 Закон України № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Частиною 3 ст. 3 Закон України № 393/96-ВР визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад. посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону України № 393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ст. 7 Закону України № 393/96-ВР).

Порядок розгляду звернень у формі заяв (клопотань) визначений статтею 15 вищевказаного Закону, згідно із якою органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 19 Закону України № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону України № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що орган, до компетенції якої вирішення питань, які порушень в зверненні громадянина зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до міського голови міста Охтирка Алексеева І.Ю . з заявою від 02.01.2018 р., в якій просила дати згоду на приватизацію частини будинку та земельної ділянки, що належить ОСОБА_3 (а.с.9), проте підтверджуючих документів про смерть останньої, як вбачається з даної заяви позивачем не було надано.

Згідно листа Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради від 29.01.2018 р. №03/244 позивачу було надано відповідь, що відповідно до пункту 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470 громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Більш детальне вивчення даного питання потребує додаткового розгляду. Про результати розгляду буде додатково повідомлено, після отримання відповідей від установ. яким було направлено запити для вирішення питання (а.с.11).

Також, 04.06.2018 р. ОСОБА_1 звернулася з листом до міського голови міста Охтирка Алексеєва І . Ю . щодо питання про приватизацію нею аварійної, бесхозної частини будинку по АДРЕСА_1 (а.с.41).

На вищевказану заяву Управлінням капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради було надано відповідь за №03/1709 від 02.07.2018 р., що вказана нею частина будинку знаходиться у приватній власності (а.с.10).

Колегія суддів зауважує, що під час розгляду заяв позивача від 02.01.2018 р. та від 04.06.2018 р. відповідачем по справі було в повному обсязі надані позивачу змістовні відповіді на порушені ним питання, не було допущено порушення законодавства, які б призвели до порушення чи обмеження права позивача в порядку Закону України "Про звернення громадян" на звернення до органу місцевого самоврядування за отриманням відповідної інформації.

Доводи апелянта щодо необ`єктивного розгляду звернень позивача, а також порушень вимог Закону України "Про звернення громадян" щодо надання ґрунтовної і вичерпної відповіді є необґрунтованими, носять характер особистих припущень позивача та такими, що спростовуються матеріалами даної справи.

Колегія суддів звертає увагу, що фактично в межах Закону України "Про звернення громадян" порушень прав позивача з боку відповідача не встановлено. В межах даного позову пред`явленого щодо порушення прав в межах Закону України "Про звернення громадян" адміністративний суд не має повноважень вирішувати будь - які цивільні правовідносини.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зі змісту вимог позивача вбачається, що ОСОБА_1 фактично звертається до відповідача щодо можливості придбання та оформлення права власності 1/3 будинку та земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Тобто, позивачем фактично ставиться питання щодо набуття ним права власності, отже заявляються вимоги, які відповідно до чинного законодавства повинні вирішуватися в порядку цивільного судочинства, оскільки вбачається цивільний спір.

Колегія суддів зауважує, що позивач з метою набуття ним права власності має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства чи іншим позовом, який направлений на безпосереднє вирішення питань щодо майбутнього оформлення права власності чи дій, бездіяльності відповідача, але в межах Закону України "Про звернення громадян" права позивача не є порушеними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що необґрунтованості заявлених позивачем вимог, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2019 року по справі №480/4400/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 20.05.2019 року