Справа № 200/4119/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 р. Справа№200/4119/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (, 69107, Донецька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166)

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 27 лютого 2019 року № 4783-56

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги щодо сплати податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 61851 грн. 89 коп. від 27 лютого 2019 року № 4783-56.

Ухвалою від 25 березня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/4119/19-а.

Ухвалою від 18 квітня 2019 року суд відмовив Головному управлінню ДФС у Запорізькій області у задоволенні клопотання про залучення третьої особи по справі, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову, Головне управління ДФС у Донецькій області.

Ухвалою від 18 квітня 2019 року суд витребував у Головного управлінням ДФС у Донецькій області належним чином засвідчену копію податкового повідомлення-рішення від 12 лютого 2018 року № 0056725/4210-0811 у сумі 61851 грн. 89 коп. та докази його надіслання (вручення) ОСОБА_1 , у ОСОБА_1 - письмові пояснення з приводу того, чи є намір у позивача оскаржити податкове повідомленням-рішенням Головного управлінням ДФС у Донецькій області від 12 лютого 2018 року № 0056725/4210-0811. У випадку наявності такого наміру позивач має надати суду копію позову, ухвалу суду про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач не погоджується із винесеною податковим органом вимогою від 27 лютого 2019 року, посилаючись на те, що згідно з актом Мелітопольського міського бюро технічної інвентаризації від 24 жовтня 2017 року № 276 будівля основною площею 1937 м2, право власності на яку зареєстровано за позивачем, знесена. Позивач зазначає, що факт знесення будівлі, яка була об`єктом оподаткування, є підставою для не нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з фактичною відсутністю бази оподаткування незалежно від формальної наявності записів у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Крім того, позивач зазначив, що він належить до категорій осіб, які звільнені від сплати податку на нежитлову нерухомість.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що у зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки станом на 26 лютого 2019 року у розмірі 61851 грн. 89 коп. у відповідності до вищезазначених норм Податкового кодексу України. Позивачу була виставлена податкова вимога від 27 лютого 2019 року № 4783-56 на суму податкового боргу. Відповідно до облікової картки платника податків податковий борг виник у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № 0056725/4210-0811 на суму 61851 грн. 89 коп. Зазначає, що податкове повідомлення-рішення виносилось не відповідачем у даній судовій справі, а Головним управлінням ДФС у Донецькій області. Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 0056725/4210-0811 на суму 61851 грн. 89 коп. позивачем до суду не надано.

22 квітня 2019 року позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, що податкове повідомлення-рішення № 0056725/4210-0811, на підставі якого сформовано спірну вимогу, на адресу позивача ніколи не надходило, не вручалось йому.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданого Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 29 березня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_1 . Позивач є фізичною особо-підприємцем, про що свідчить довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12 квітня 2013 року та інвалідом 2 групи та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчать посвідчення від 15 червня 2010 року № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що 27 лютого 2019 року відповідачем була винесена податкова вимога № 4783-56, відповідно до якої станом на 26 лютого 2019 року сума податкового боргу позивача становить 61581 грн. 89 коп. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Судом встановлено, як вбачається з облікової картки платника податків та як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, що оскаржувана вимога була сформована на підставі податкового повідомлення-рішення від 12 лютого 2018 року № 0056725/4210-0811 на суму 61851 грн. 89 коп., винесеного Головним управлінням ДФС у Донецькій області.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до акту Комунального підприємства «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» ММР ЗО від 24 жовтня 2017 року під час обстеження нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_2 встановлено, що будівля А -1 розмірами 93,12*21,00 м, загальною площею 1997,8 м2, право власності на яку зареєстровано, станом на 1 січня 2013 року за позивачем на підставі свідоцтва про придбання з торгів № 7269 від 18 липня 2007 року знесена, будівельне сміття не придбане.

З матеріалів справи суд вбачає, що пунктом 1 рішення Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області сьомого скликання від 21 січня 2016 року № 04 «Про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості та для об`єктів нежитлової нерухомості та встановлення ставок податку» затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості та для об`єктів нежитлової нерухомості. Пунктом 6 положення встановлено, що ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб (за винятком об`єктів, зазначених у пункту 5.2), встановлюється у сумі 13 грн. 80 коп. за 1 кв. метр бази оподаткування та не може перевищувати 3 відсотки мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. для об`єктів нежитлової нерухомості; 41 грн. 35 коп. за 1 кв.м. бази оподаткування що становить 3 відсотка мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. для об`єктів нежитлової нерухомості підприємствам, установам та організаціям, які працюють, але не зареєстровані на території Семенівської с/ради, а також для об`єктів нежитлової нерухомості підприємствам, установам та організаціям, які не працюють та зареєстровані на території Семенівської с/ради; (податок не може перевищувати 3 відсотки мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. м. для об`єктів нежитлової нерухомості).

Відповідно до положень підпункту 266.1.1 пункту 266.1, статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до пільги для житлового будинку, встановленої рішенням, сільської ради та відповідної ставки, податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до підпункту 266.10.2. пункту 266.10 статті 266 ПК України у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд доходить до висновку, що податковий борг виникає лише на підставі узгодженого грошового зобов`язання.

Як зазначає позивач, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 12 лютого 2018 року № 0056725/4210-0811, на підставі якого була прийнята оскаржувана вимога від 27 лютого 2019 року, на його адресу не надходило та він не отримував його.

Суд зазначає, що ухвалою від 18 квітня 2019 року суд витребував у Головного управлінням ДФС у Донецькій області належним чином засвідчену копію податкового повідомлення-рішення від 12 лютого 2018 року № 0056725/4210-0811 у сумі 61851 грн. 89 коп. та докази його надіслання (вручення) ОСОБА_1 20 травня 2019 року податковий орган надав до суду пояснення, в яких зазначив, що доказів вручення позивачу податкового повідомлення-рішення від 12 лютого 2018 року не має, надавши лише корінець даного податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 12 лютого 2018 року не є узгодженим, а тому й оскаржувана вимога відповідача прийнята необґрунтовано та є протиправною.

Крім іншого, суд вказує на те, що факт знесення будівлі, яка була об`єктом оподаткування, є підставою для не нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з фактичною відсутністю бази оподаткування незалежно від формальної наявності записів у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що буде реалізацією принципу застосування норм ПК України (пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266, пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266, пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266) на користь платника податків.

Крім того, відповідно до пункту 5.2 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості та для об`єктів нежитлової нерухомості, прийнятого Семенівською сільською радою, пільги з податку, що сплачується на території Семенівської сільської ради, з об`єктів нежитлової нерухомості для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів, а саме звільняються від сплати податку на нежитлову нерухомість, яка знаходиться у приватних домогосподарствах на території с/р, зокрема, учасники бойових дій локальних війн; учасники ліквідації (ліквідатори) аварії на ЧАЕС; інваліди першої та другої групи.

Як вже зазначав суд вище, відповідно до посвідчення категорії 1 серії НОМЕР_4 та вкладки до нього № НОМЕР_5 позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, а згідно з посвідченням № НОМЕР_3 від 16 червня 2010 року позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - інвалідів війни.

Отже, позивач належить до декількох категорій осіб, які звільнені Семенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області від сплати податку на нежитлову нерухомість, що знаходиться на території цієї сільської ради.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірної вимоги в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу вимог Закону України «Про судовий збір», позивач є звільнений від сплати судового збору, а тому питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується у даній справі.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (, 69107, Донецька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 27 лютого 2019 року № 4783-56 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 27 лютого 2019 року № 4783-56 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. у сумі 61851 грн. 89 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 22 травня 2019 року. Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.