Справа № 654/404/19
Суддя: Францішко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/404/19
Провадження № 2-а/654/16/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2019 м. Гола Пристань Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіФранцішка Ю. В.,
секретаряКозенко В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голопристанського районного суду адміністративну справу №654/404/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП Ігнатенка В.В. про визнання незаконними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.01.2019 працівниками Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП була винесена постанова про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що 31.01.2019 на автодорозі м. Гола Пристань З.Порт, Голопристанського району, Херсонської області, 11км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За наслідками виявленого правопорушення працівниками поліції ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Позивач вважає, що винесена постанова та притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки діяв він в межах вимог Правил дорожнього руху України і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того вважає, що була порушена процедура розгляду адміністративної справи, а сама постанова складена із суттєвими порушеннями. Тому просить визнати дії відповідача протиправними, а постанову по справі від 31.01.2019 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, на адресу суду відзивів та будь яких клопотань не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП від 31.01.2019 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП через порушення пункту п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, оскільки 31.01.2019 о 13.00 год. на автодорозі м. Гола Пристань З.Порт, Голопристанського району, Херсонської області, 11км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена законодавством України те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння, а з цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч. 5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

З позовної заяви вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався, хоча останній заперечував свою вину у вчиненні такого. Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що він допустив порушення п.2.1. «а» Правил дорожнього руху України, відповідачем суду не представлено.

За таких обставин винесену постанову серія ДПО18 №207468 від 31.01.2019 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід визнати незаконною, а тому вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП Ігнатенка В.В. про визнання незаконними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №207468 від 31.01.2019, що винесена інспектором Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Повне судове рішення складено 24.05.2019.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Францішко