Справа № 160/2622/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року Справа № 160/2622/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21.03.2019 надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу, у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком №1;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 (р.н.о.к.п. НОМЕР_1 ) пенсію зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком №1.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача, який протиправно відмовив позивачу у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком №1 за відсутності на це відповідних підстав. Позивач вважає, що його трудовий і пільговий стаж, зафіксований у трудовій книзі, надає беззаперечне право на призначення пенсії за Законом № 1058 зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач у встановлений судом строк надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з огляду на відсутність у нього необхідного пільгового стажу для призначення пенсію зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком №1. Також посилався на зазначення у трудовій книзі позивача іншого прізвиська без відповідної відмітки щодо виправлення такого запису, у зв`язку з чим вважає, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком №1 діяв у спосіб, передбачений законодавством України.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 упродовж 01.10.1990 - 02.08.1993 року, 02.02.1999 року - 05.06.2002 року працював на посаді обробника поверхневих дефектів металу ковальсько-термічного цеху Відкритого акціонерного товариства «Дніпропрес», а з 01.07.2002 року по 29.08.2003 року плавильник металу ливарного цеху ВАТ «Придніпровський ремонтно-механічного заводу», тобто на посадах, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1. Вказані дані підтверджені записами у трудовій книжці.
У вересні 2018 року позивач подав до Пенсійного органу заяву про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.
Листом від 17.01.2019 року № 127/03.8-15 відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з підстав неможливості зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 періоди його роботи з 01.10.1990 - 31.12.1991, з 02.02.1999 року - 05.06.2002 року на посаді обробника поверхневих дефектів металу ковальсько-термічного цеху Відкритого акціонерного товариства «Дніпропрес», а з 01.07.2002 року по 29.08.2003 року на посаді плавильника металу ливарного цеху ВАТ «Придніпровський ремонтно-механічного заводу» з огляду на «юридичну дефектність» довідок про підтвердження наявного трудового стажу.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить з того, що в межах розгляду цієї справи, фактично спірним є правомірність зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача з 01.10.1990 - 31.12.1991, 02.02.1999 року - 05.06.2002 року на посаді обробника поверхневих дефектів металу ковальсько-термічного цеху Відкритого акціонерного товариства «Дніпропрес», а з 01.07.2002 року по 29.08.2003 року на посаді плавильника металу ливарного цеху ВАТ «Придніпровський ремонтно-механічного заводу» та з цього приводу зазначає таке.
Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Пунктом «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що чоловіки, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМ України, і за результатами атестації робочих місць мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 21 рік 6 місяців (в разі звернення у період з 01.04.2017р. по 31.03.2018р.), з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи - пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 18.11.2005 р. № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, чинні на період роботи особи.
Як вже встановлено судом, 29.09.2018 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, статтею 62 цього ж Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Так, при зверненні до відповідача, надав документи, які передбачені чинним законодавством, у тому числі і належно оформлену трудову книжку, в якій чітко зазначено прізвисько « ОСОБА_1 » (укр..), а не «ОСОБА_1», як помилково вважає відповідач, записи в якій чітко підтверджують періоди роботи позивача 01.10.1990 - 31.12.1991, 02.02.1999 року - 05.06.2002 року на посаді обробника поверхневих дефектів металу ковальсько-термічного цеху Відкритого акціонерного товариства «Дніпропрес», а з 01.07.2002 року по 29.08.2003 року на посаді плавильника металу ливарного цеху ВАТ «Придніпровський ремонтно-механічного заводу», які віднесені до професій, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком №1.
При цьому, Пенсійний орган не заперечував, щодо приналежності вказаних посад до переліку посад зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1. Також не заперечував щодо відсутності/наявності у позивача необхідного трудового стажу, проте зазначив про відсутність у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу за Списком № 1 з огляду на те, що періоди роботи останнього 01.10.1990 - 31.12.1991, 02.02.1999 року - 05.06.2002 року на посаді обробника поверхневих дефектів металу ковальсько-термічного цеху Відкритого акціонерного товариства «Дніпропрес», а з 01.07.2002 року по 29.08.2003 року на посаді плавильника металу ливарного цеху ВАТ «Придніпровський ремонтно-механічного заводу» неможливо зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 з огляду на «юридичну дефектність» довідок про підтвердження наявного трудового стажу.
Вказані аргументи судом до уваги не приймаються з огляду на те, що пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
З аналізу вище викладених норм можна зробити висновок, що єдиною підставою для визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності довідки роботодавця або ж інші докази.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
У ч.1 статті 22 Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказано що інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог передбачених законодавством про інформацію.
Суд відмічає, що вимагання у позивача надання уточнюючих довідок при наявності у нього належним чином підтвердженого стажу роботи згідно із трудової книжки суперечить вимогам ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 10 Наказу Міністерства праці і соціальної України від 18.11.2005р. № 383, оскільки лише в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, визначаючі право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачає обов`язку для позивача збір завірених копій первинних документів. Підпункт 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, робить посилання лише на зазначення назв первинних документів у довідках про заробітну плату.
За приписом ч. І ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язкове державне пенсійне страхування повинне здійснюватись на принципі державної гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав передбачених цим Законом.
До того ж, згідно ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Аналізуючи вищевикладене та зібрані по справі письмові докази, суд дійшов висновку, що пільговий стаж роботи позивача підтверджується трудовою книжкою, з урахуванням чого суд зазначає, що відмовляючи позивачу у призначення пільгової пенсії за Списком № 1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення відповідачем не урахувало всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за призначенням пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком №1 з 01.10.2018 року із зарахуванням пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача з 01.10.1990 - 31.12.1991, з 02.02.1999 року - 05.06.2002 року на посаді обробника поверхневих дефектів металу ковальсько-термічного цеху Відкритого акціонерного товариства «Дніпропрес», а з 01.07.2002 року по 29.08.2003 року на посаді плавильника металу ливарного цеху ВАТ «Придніпровський ремонтно-механічного заводу». У той же час, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача виплачувати пенсію задоволенню не підлягає, оскільки є вимогою на майбутнє.
Ухвалою суду про відкриття провадження у справі, вирішено питання щодо відстрочення сплати судового збору позивачу до ухвалення судового рішення у цій справі. Враховуючи те, що прийнято рішення про задоволення позову в повному обсязі, понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо негайного виконання, відповідно до ч.1 п.1 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства, негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за місяць.
У даному випадку суд не присуджує виплату пенсії, а вирішує питання про право позивача на отримання іншого розміру пенсії, тому відмовляє у цій частині позовних вимог.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна