Справа № 464/2179/19
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2179/19
пр.№ 2-а/464/110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2019 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Чорної С.З.,

секретар судового засідання Мельник А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, інспектора з паркування безпеки міста Львівської міської ради Дякович Юрія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЛВ9774 від 07.03.2019 винесеною інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Дяковичем Ю.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження у справі - закрити. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 01 квітня 2019 року ним було отримано рекомендованим листом оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення ЛВ 9774 від 07.03.2019, в якій було встановлено, що 07.03.2019 приблизно о 15:44 год. по вул.Словацького,18 у м.Львові транспортний засіб, який належить його фірмі, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим було порушено п.п.8.4в, 33.3.34 та 15.10 «а» ПДР України. При цьому технічним засобом, яким здійснено фото та відеозапис правопорушення вказано реєстратор моделі DМТ1. Вважає вказану постанову протиправною, прийнятою з порушенням вимог законодавства та такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушення зафіксовано неналежним технічним засобом (прилади не відповідають стандарту і закону про метрологію), прилади DMT1 не можуть вважатися такими, що дозволяють фіксувати порушення ПДР в режимі фотозйомки/відеозапису, а їх дані бути належним доказом порушення в розумінні ст. 251 КУпАП; порушено законодавство про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах (відсутній сертифікат Держспецзв`язку), оскільки Львівська міська рада в порушення ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» не зверталася до Держспецзв`язку для проведення державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації; відсутній Реєстр адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (обов`язковий згідно з законом), а тому постанова Львівської міської ради не може бути підставою для відповідальності особи і стягнення штрафу.

Ухвалою судді від 06.05.2019 прийнято позов та відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав суду заяву за змістом якої позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, жодних заяв та/або клопотань не надходило, а тому у відповідності до ст.205 КАС України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника установи та інспектора на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення ЛВ 9774 від 07.03.2019, прийнятою інспектором з паркування безпеки міста Львівської міської ради Дяковичем Ю.В., позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 07.03.2019 о 15:44 год на вул. Словацького,18 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» і суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив пункти 8.4в, 33.3.34 та 15.10 «а» ПДР України.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність серед іншого за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 8.4 в Правил дорожнього руху України визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Як встановлено з оскаржуваної постанови позивача, як керівника ПП «Львівметалпродукт», 07.03.2019 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, зокрема, 07.03.2019 автомобіль марки «Toyota Highlanfder» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ПП «Львівметалпродукт» був запаркований в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» по вул.Словацького,18 у м.Львові, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив пункти 8.4в, 33.3.34 та 15.10 «а» ПДР України. При цьому технічним засобом, яким здійснено фото та відеозапис правопорушення вказано реєстратор моделі DМТ1.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів, відзиву, фотокопій та відеозапис щодо оскаржуваної постанови ЛВ 9774. В підтвердження того, що саме позивач вчинив дане правопорушення суду також надано не було, оскільки на нього складено лише за наявності підстав, що автомобіль належить ПП «Львівметалпродукт», керівником якого являється позивач.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови № 14від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернув увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Незважаючи на зазначені обставини, відповідачем не було подано в порядку визначеному ч.1 ст.261 КАС України відзиву на позовну заяву, не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем вищеописаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що вчинення саме позивачем правопорушення 07.03.2019 по вул. Словацького,18 у м.Львові судом не встановлено, відповідачем в підтвердження такого не надано жодних доказів, таку постанову необхідно скасувати.

Інші доводи позивача не впливають на вищевказані висновки суду та не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення ЛВ 9774 від 07.03.2019 про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП -НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Чорна С.З.