Справа № 200/4072/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 р. Справа№200/4072/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом Державного підприємства Шахта ім. М.С.Сургая до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/ІП-ФС від 27 грудня 2018 року та № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/3Б-ФС від 27 грудня 2018 року, визнання протиправними та скасування припису № ДЦ2035/552/АВ/П від 20 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В

Державне підприємство Шахта ім. М.С.Сургая звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/ІП-ФС від 27 грудня 2018 року та № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/3Б-ФС від 27 грудня 2018 року, визнання протиправними та скасування припису № ДЦ2035/552/АВ/П від 20 грудня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем за результатами інспекційного відвідування встановлено порушення Державного підприємства Шахта ім. М.С.Сургая законодавства про працю. На підставі зазначеного, відповідачем винесені спірні постанови № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/ІП-ФС від 27 грудня 2018 року та № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/3Б-ФС від 27 грудня 2018 року та припис № ДЦ2035/552/АВ/П від 20 грудня 2018 року. Однак, позивач вважає зазначені постанови та припис незаконними та протиправними, такими що прийняті з порушенням чинного законодавства України в зв`язку з чим вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті інспекційного відвідування №ДЦ2035/552/АВ від 05 грудня 2018 року, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4072/19-а за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

З 27 листопада 2018 року по 05 грудня 2018 року було проведено інспекційне відвідування державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» з питань дотримання законодавства про працю в частині нарахування та виплати заробітної плати.

За результатами проведеної перевірки було складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДЦ2035/552/АВ від 05 грудня 2018 року.

На підставі вказаного акту інспекційного відвідування 27 грудня 2018 року начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області були винесені постанови про накладення штрафу № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/ЗБ-ФС та №ДЦ2035/552/АВ/ПТ/ІП-ФС на Державне підприємство Шахта ім. М.С.Сургая штрафу на підставі абзаців 3 та 8 ч. 2 ст.265 КЗпП України у розмірі 11 169,00 грн. та 3 723,00 грн. відповідно.

20 грудня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Донецькій області було внесено припис № 2035/552/АВ/П про усунення порушень за ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) відповідно до Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Управління Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області (надалі - Положення), затвердженого наказом Держпраці від 04.02.2016 №8.

Відповідно до пп.1 п.3 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі за текстом - Порядок № 295).

Відповідно до п.2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до пп. 5 п.4 Положення Управління Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до пп.5 п.6 Положення Управління Держпраці для виконання покладених на нього завдань має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Згідно п. 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Відповідно до п.12 Порядку №295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Згідно п.14 Порядку №295, під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:

1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;

2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку;

3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису;

4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником;

5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки;

6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;

7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування;

8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці;

9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.

Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Питання щодо повноважень головних державних інспекторів Управління Держпраці у ході здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю частково визначені ратифікованими Україною Конвенціями МОП №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (Закон України від 08.09.2004 №1985-ІV) та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві.

Свою позицію щодо необхідності неухильно виконувати взяті на себе міжнародні зобов`язання Україна (у доповнення до Законів України про ратифікацію) підтверджує у статті 291 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони, статті 13.5 Угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Для держав-членів МОП конвенції Міжнародної організації праці є обов`язковими у разі їх ратифікації.

Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до ст.8-1 КЗпП України якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Відповідно до ч.2 ст. 3 КАС України якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Так, враховуючи ст.ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори» необхідно зазначити, що частиною національного законодавства є статті 12 та 16 Конвенції № 81, якими передбачено, що інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

При цьому, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;

б) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції;

с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: І) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; II) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги;

Відповідно до ст. 3 Конвенції №81: «1. Завданнями системи інспекції праці є: а) забезпечення застосування правових норм у галузі умов праці та охорони працівників лід час їхньої роботи, як наприклад, норм щодо тривалості робочого дня, заробітної плати, безпеки праці, охорони здоров`я і добробуту, використання праці дітей і підлітків та з інших подібних питань, у тій мірі, в якій інспектори праці повинні забезпечувати застосування таких норм».

Статтею 18 Конвенції МОП № 81 зазначено, що національним законодавством передбачаються та ефективно застосовуються відповідні санкції за порушення законодавчих положень, застосування яких підлягає контролю з боку інспекторів праці, та за протидію інспекторам праці під час здійснення їхніх обов`язків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Так підчас інспекційного відвідування на ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» не забезпечено виплата працівникам заробітної плати два рази на місяць, що значно погіршує права працівників на оплату праці.

Так заробітна плата виплачувалась:

- за травень 2018 року : 30.05.2018, 10.07.2018, 12.07.2018;

- за червень 2018 року: 10.07.2018, 17.08.2018;

- за липень 2018 року: 20.08.2018, 23.08.2018, 28.08.2018;

- за серпень 2018 року: 18.09.2018, 20.09.2018,01.10.2018;

- за вересень 2018 року: 24.10.2018, 25.10.2018,29.10.2018,30.10.2018;

- за жовтень 2018 року: 15.10.2018.

За аналізом наданих на інспектування документів, встановлено, що на час інспекційного відвідування встановлено, що розрахунок звільненим працівникам не проводиться в день звільнення, а в найближчий час виплати заробітної плати. На момент інспекційного 27.11.2018 встановлено заборгованість із виплати розрахункових коштів у сумі 162 тис. грн. перед 40 звільненим особами.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 статуту ДП «Шахти ім. Сургая» підприємство є юридичною особою публічного права. Відповідно до пункту 6.2 розділу 6 підприємство зобов`язано, зокрема, створювати належні умови для високо продуктивності праці, забезпечувати додержання законодавство про працю, правил та норм охорони праці, техніки безпеки, соціально страхування.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю, зокрема, абзацом третім частини 2 цієї статті встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

При цьому, частина перша зазначеної статті визначає відповідальність посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винних у порушенні законодавства про працю.

Тобто з аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою умовою притягнення осіб до відповідальності є наявність складу вчиненого правопорушення, зокрема, його суб`єктивної сторони - вини.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Під час інспекційного відвідування встановлено:

У травні 2018 року всього надходжень в сумі 339444 тис. грн., з них сплачено податків та інших обов`язкових платежів 0 тис.грн.; на інші видатки 12883-тис. грн., та на заробітну плату 21061 тис. грн.

У червні 2018 року всього надходжень в сумі 12338 тис. грн., з них сплачено податків та інших обов`язкових платежів 15 тис. грн., на інші видатки 8717 тис. грн., та на заробітну плату 3606 тис. грн.;

У липні 2018 року усього надходжень в сумі 112527 тис. грн., з них сплачено податків та інших обов`язкових платежів - 49 тис. грн., на інші видатки 67018 тис. грн., та на заробітну плату 45460 тис. грн.;

У серпні 2018 року всього надходжень в сумі 42786 тис. грн., з них сплачено податків та інших обов`язкових платежів - 310 тис. грн., на інші видатки - 27482 тис. грн., та на заробітну плату 14994 тис. грн.;

У вересні 2018 року всього надходжень в сумі 66091 тис. грн., з них сплачено податків та інших обов`язкових платежів - 280 тис. грн., на інші видатки - 52372 тис. грн., та на заробітну плату 13439 тис. грн.;

У жовтні 2018 року всього надходжень в сумі 64490 тис. грн., з них сплачено податків та інших обов`язкових платежів - 283 тис. грн., на інші видатки - 24529 тис. грн., та на заробітну плату 39678 тис. грн.;

Станом на 27.11. 2018 року всього надходжень в сумі 73955 тис. грн., з них сплачено податків та інших обов`язкових платежів - 85 тис. грн., на інші видатки - 65016 тис. грн., та на заробітну плату 8854 тис. грн.;

Отже, відповідачем встановлені факти порушення позивачем законодавства про оплату праці. Наявність вказаних порушень відповідачем не спростована.

В якості підстав позову позивачем вказано лише на відсутність його вини у вказаних порушеннях через несвоєчасні розрахунки за поставлену вугільну продукцію.

З цього приводу суд зазначає, що особливості господарських відносин підприємства не звільняють його від відповідальності за порушення законодавства про оплату праці, яке з вищезазначених підстав є пріоритетним про розподілі надходжень від господарської діяльності.

Про наявність обставин непереборної сили, які б унеможливили виконання встановлених законодавством обов`язків перед найманими працівниками, позивачем не зазначено.

Посилання позивача на звільнення керівника підприємства від відповідальності через відсутність складу адміністративного правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому вказані обставини стосуються лише керівника підприємства як фізичної особи, і не свідчать про відсутність підстав для застосування передбачених законом санкцій до господарюючого суб`єкта за порушення законодавства про працю.

Крім того, суд враховує, що вина фізичної особи у скоєнні правопорушення розуміється як психічне ставлення такої особи до власної протиправної дії чи бездіяльності у формі умислу або необережності. Але вказані форми вини не застосовуються до юридичної особи при вирішенні питання про накладення адміністративно-господарських санкцій при здійсненні державного контролю.

На підставі викладеного, розглянувши подані документи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :[

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства Шахта им. М.С.Сургая до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанов № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/ІП-ФС від 27 грудня 2018 року та № ДЦ2035/552/АВ/ПТ/3Б-ФС від 27 грудня 2018 року, визнання протиправними та скасування припису № ДЦ2035/552/АВ/П від 20 грудня 2018 року - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Чекменьов Г.А.