Справа № 9901/268/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 травня 2019 року

м. Київ

справа №9901/268/19

адміністративне провадження №П/9901/268/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Президента України про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

1. 20.05.2019 до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов позов ОСОБА_1 до Президента України. Позивач просить суд:

1) звернутись через Верховний Суд до Конституційного Суду України з конституційним поданням про визнання Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» такими, що не відповідають статті 48 Конституції України;

2) визнати протиправними дії Президента України щодо направлення звернення до Волинської обласної державної адміністрації;

3) визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка проявилась у відсутності об`єктивної та всебічної перевірки звернення, ненаданні відповіді по суті звернення;

4) визнати протиправною бездіяльність Президента України, яка проявилась у відсутності дій, направлених на захист прав ОСОБА_1 , передбачених, зокрема, статтею 48 Конституції України;

5) зобов`язати Президента України вчинити дії для призначення пенсії позивачу та членам його родини ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) у розмірі, не меншому еквіваленту 800 євро на місяць протягом 30 днів з дня набуття рішенням суду законної сили;

6) стягнути з Президента України на користь ОСОБА_1 294940,81 грн. завданої моральної шкоди.

2. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без руху.

3. Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

4. Отже, адміністративні суди уповноважені розглядати та вирішувати спори, які виникли внаслідок порушення прав, свобод та інтересів позивача рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.

5. За змістом ч. 4 ст. 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

6. Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені ст. 266 КАС України.

7. Вказані норми визначають вичерпний перелік спорів, вирішення яких відноситься до повноважень Верховного Суду як суду першої інстанції.

8. Водночас, адміністративні суди, в тому числі й Верховний Суд, не можуть встановлювати факти, та зобов`язані захищати лише чітко визначені позивачем його порушені права, свободи, інтереси, тими способами судового захисту, які передбачені у статті 245 та частині 4 статті 266 КАС України.

9. Таким чином, Верховний Суд позовні вимоги до Президента України повинен оцінювати на відповідність їх вимогам статті 245, 266 КАС України.

10. Як вбачається, позивач свої позовні вимоги, зокрема, які стосуються належності розгляду його звернення, розглянутого в порядку Закону України «Про звернення громадян», адресує саме Президенту України.

Проте, повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України, зокрема, статтею 106. Водночас, зміст позовної заяви свідчить фактично про те, що позивач висловлює свою незгоду із діями та бездіяльністю щодо вжиття заходів, про які він просив у своєму зверненні. Додані до позовної заяви матеріали підтверджують, що листування відбувалось з Адміністрацією Президента України.

Указом Президента України від 25.02.2010 № 265/2010 "Про першочергові заходи із забезпечення діяльності Президента України" створена Адміністрація Президента України. Підпунктом двадцятим пункту четвертого Положення про Адміністрацію Президента України, затверджене Указом Президента України від 02.04.2010 № 504/2010, визначені повноваження Адміністрації Президента України щодо організації розгляду звернень громадян до Президента України.

Таким чином, Суд звертає увагу позивача, що саме до повноважень Адміністрації Президента України, а не Президента України, відноситься організація розгляду заяв позивача до Президента України (прийняття заяви, її опрацювання, направлення до відповідного органу), що і було зроблено Адміністрацією Президента України.

Тому є підстави вважати, що позивачем оскаржуються дії, рішення або бездіяльність саме Адміністрації Президента України, як окремого суб`єкта, наділеного владними управлінськими функціями, а не Президента України.

Зважаючи на наведене, позивачу слід уточнити хто є належним відповідачем - Адміністрація Президента України чи Президент України.

11. Щодо вимог ОСОБА_1 поставленої перед Судом "звернутись через Верховний Суд до Конституційного Суду України з конституційним поданням про визнання законів неконституційними".

Зазначена вимога підлягає приведенню у відповідність з способами судового захисту, які передбачені у статті 245 та частині 4 статті 266 КАС України.

При цьому, необхідно зауважити, що згідно з Конституцією України, Законом України «Про Конституційний Суд» Верховний Суд не є суб`єктом конституційного подання. Окрім того, позов заявлено до Президента України, а зазначену вимогу адресовано Верховному Суду.

12. Щодо вимоги зобов`язати Президента України вчинити дії для призначення пенсії позивачу та членам його родини, Суд зазначає наступне.

Позивачем у справі є лише ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є позивачами у даній справі, що унеможливлює вирішення спору між ними та Президентом України.

Відповідно до частини 1, 4 статті 266 КАС України Верховний Суд розглядає адміністративні справи щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів;

3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів;

4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Спори про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат підсудні окружним адміністративним судам.

У зв`язку з цим, позивачеві слід також привести позовні вимоги про звернення через Верховний Суд до Конституційного Суду України з конституційним поданням, зобов`язати Президента України вчинити дії для призначення пенсії у відповідність до вимог КАС України, зокрема, статті 266 КАС України.

13. Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу протягом п`яти днів постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

14. Враховуючи вищенаведене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, для приведення у відповідність з вимогами КАС України даного позову, шляхом уточнення особи відповідача та позивача (щодо членів сім'ї позивача); зазначення, які саме дії чи бездіяльність Президента України у межах його компетенції, позивач вважає протиправними; приведення позовних вимог у відповідність до способами судового захисту, які передбачені у статті 245 та частині 4 статті 266 КАС України.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 172 КАС України не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Керуючись статтями 22, 160, 169, 256, 266, Кодексу адміністративного судочинства України Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

2. Встановити строк усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Кравчук