Справа № 2040/7595/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р.Справа № 2040/7595/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 29.01.19 року по справі № 2040/7595/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд: скасувати вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р., направлену ОСОБА_1 ГУ ДФС у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування вимоги - задоволено.

Скасовано вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р., направлену ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ - 39599198).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, викладення в судовому рішення висновків, що не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, стверджує, що відповідно до інтегрованої картки платника вбачається, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості позивача, станом на 31.10.2017, становить 11135,63 грн., штрафна санкція у розмірі 246,95 грн., пеня 1068,96 грн. При цьому, зазначена заборгованість виникла ще під час адміністрування єдиного соціального внеску органами Пенсійного фонду України, тобто до 01.10.2013 року, у зв`язку з чим позивачу попередньо вручались вимоги про сплату боргу недоїмки. Зазначив, що позивачем протягом 2013 - 2018 року не в повному обсязі було сплачено борг до УПФУ, у зв`язку з чим на даний час і наявна недоїмка. Також, звертає увагу на те, що під час формування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) контролюючим органом не було допущено порушення прав позивача. Посилаючись на викладені доводи, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги та ухвалення судом першої інстанції рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року без змін. З викладених підстав вказав на те, що вимога про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р. є неправомірною та такою що підлягає скасуванню.

Колегія суддів розглядає справу в силу приписів ч.4 ст.229 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 23 04.2018 р. позивачем отримано вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р., відповідно до якої ОСОБА_1 має заборгованість перед Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області зі сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) станом на 31.03.2018 р. у розмірі 15359,63 грн., з яких 14518,04 грн. - недоїмка, 246,95 грн. - штрафи та 594,64 грн. - пеня.

При цьому, під час судового розгляду справи судом встановлено, що 17.03.2015 р. позивачем було отримано вимогу про сплату боргу №ф48-25 від 09.02.2015 р. на суму 11039,74 грн., направлену ДПІ в Московському районі.

Попередньо 26.02.2013 р. позивачем було отримано вимогу про сплату недоїмки №ф-1687 від 21.02.2013 р., направлену Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якій було зазначено про наявність недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 4053,03 грн. станом на 01.05.2013 р.

Крім того, 27.12.2018 р. ним було отримано вимогу про сплату боргу №3-25 від 13.11.2017 р. на суму 11135,63 грн., направлену ГУ ДФС у Харківській області.

Також судом встановлено, що позивачем в судовому порядку було оскаржено вимогу про сплату боргу №ф-48-25 від 13.05.2015 р. та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 року у справі №820/9484/15 адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено в повному обсязі; визнано дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо направлення ФОП ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу №ф-48-25 від 13.05.2015 р. протиправними; скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу №ф-48-25 від 13.05.2015 р.; стягнуто з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Зазначене судове рішення у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили.

Отже, в судовому порядку було визнано протиправними дії ДПІ в Московському районі м. Харкова та скасовано вимогу про сплату боргу №ф48-25 від 13.05.2015 р. на суму 13311,30 грн., включаючи штрафні санкції в розмірі 246,95 грн. та нараховану пеню в розмірі 1068,96 грн.

Також позивачем в судовому порядку оскаржено вимогу про сплату боргу №ф48-25 від 07.08.2014 р. на суму 8970,40 грн. та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 року у справі №820/5513/15 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено в повному обсязі; визнано дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області протиправними; скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу № ф-48-25 від 07 серпня 2014 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 коп.

Зазначене судове рішення у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили.

Отже, в судовому порядку було визнано протиправними дії ДПІ в Московському районі м. Харкова та скасовано вимогу про сплату боргу №ф48-25 від 07.08.2014 р. на суму на суму 8970,40 грн.

Крім того, позивачем було в судовому порядку оскаржено вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 13.11.2017 р. на суму 11135,63 грн., та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі №820/4769/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги - задоволено; скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Харківській області від 13.11.2017 р. №Ф-3-25; стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Зазначене судове рішення у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили.

Вимогу про сплату недоїмки №ф-1687 від 21.02.2013 р. позивачем було оскаржено в адміністративному порядку до управління Пенсійного фонду України в Московському районі, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Пенсійного фонду України, однак за результатами адміністративного оскарження зазначену вимогу було залишено без змін.

Не погоджуючись з отриманою вимогою про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р., позивач звернувся до суду з даним позовом про її скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час винесення вимоги, Головним управлінням ДФС у Харківській області порушено вимоги Інструкції, згідно з п.6.9 якої платнику єдиного внеску в разі зростання суми боргу протягом наступного базового періоду направляється вимога про сплату недоїмки на суму зростання боргу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок стягнення недоїмки по сплаті єдиного внеску визначений ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування".

Так, згідно ч.4 наведеної статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Порядок стягнення заборгованості з платників єдиного внеску регламентується Інструкцією "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 (далі - Інструкція № 455).

Згідно з п.6.2 розділу VI Інструкції № 455 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону п.п. 6 п. 4.3, абз. 2 п.п. 2, п.п. 3 п. 4.5 та п.п. 2 п. 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У відповідності до п. 6.3 розділу VI Інструкції № 455 органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб-підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим зазначеного пункту, вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску або актом про суми розбіжностей щодо сум доходу (прибутку), заявлених у звітності до органу доходів і зборів та задекларованих у річній податковій декларації фізичними особами-підприємцями чи особами, які забезпечують себе роботою самостійно, або повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога надсилається:

- платникам, зазначеним у п.п. 1 та 2 п. 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у п.п. 3 та 4 п. 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється у гривнях з двома десятковими знаками.

Згідно з п. 6.4 розділу VI Інструкції № 455 вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Протягом десяти календарних днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки платник зобов`язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

У випадку, якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органів доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому Законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Як встановлено приписами п.6.9 розділу VI Інструкції № 455, якщо протягом наступного базового звітного періоду платник наростив суми боргу, то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження вимога подається до органу державної виконавчої служби або до органів Державної казначейської служби України тільки на суму зростання боргу.

Отже, колегія суддів зауважує, що позивачу повинна була бути направлена вимога лише на суму зростання боргу.

З огляду на те, що податковим органом внесено до оскаржуваної вимоги загальну суму заборгованості позивача, колегія суддів приходить до висновку, що на час винесення вимоги, Головним управлінням ДФС у Харківській області порушено вимоги Інструкції, згідно з п.6.9 якої платнику єдиного внеску в разі зростання суми боргу протягом наступного базового періоду направляється вимога про сплату недоїмки на суму зростання боргу.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", до вимоги про сплату недоїмки додається розрахунок суми недоїмки і в разі незгоди з розрахунком зробленим ДПІ платник має право на узгодження її з органами ДПІ або оскаржити вимогу в судовому порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що всупереч вимогам зазначеної норми, до надісланої позивачу вимоги не було додано повідомлення-розрахунок суми заборгованості, зробленого у відповідності з чинним законодавством в сфері державного соціального страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування вимоги про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р., направленої ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної вимоги, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зауважує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність прийняття вимоги про сплату боргу №ф-3-25 від 03.04.2018 р., направленої ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Таким чином, колегія суддів вказує на обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року по справі № 2040/7595/18 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 23.05.2019 року