Справа № 340/764/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року справа № 340/764/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Ак. Корольова,26, м. Кропивницький,25030

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відмову йому у затверджені проекту землеустрою, викладену в листі від 26.02.2019 року №А-1107/0-840/0/17-19 щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби в оренду, терміном на 49 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності (земель запасу), загальною площею 11,5514 га на території Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області;

2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити йому проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби в оренду, терміном на 49 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності (земель запасу), загальною площею 11,5514 га на території Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області;

3) встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач з надуманих, необґрунтованих та непередбачених законом підстав відмовив йому у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби в оренду, терміном на 49 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності (земель запасу). При цьому позивач наголошує на тому, що ним виконано всі вимоги передбачені законодавством для затвердження проекту землеустрою. Також позивач зазначає, що дії відповідача є протиправними, тому просить суд зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою.

Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.1-2).

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування

У встановлений судом строк відповідачем до суду відзив не надіслано. При цьому, зі змісту клопотання поданого відповідачем встановлено, що останній зазначив, що відповідно до п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції 01.01.2019) - землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом, перебували у приватній власності) вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Так, відповідач зазначив, що відповідно до плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність, відповідно до Державного акту на право колективної власності земельна ділянка знаходиться в межах колективної власності, а тому підстави для задоволення заяви позивача відсутні (а.с.71-72).

Представником позивача до суду надано додаткові письмові пояснення (а.с.59-60,67-69).

В судове засідання, призначене на 15.05.2019 року, сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи не прибули.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.69).

Ухвалою суду від 15.05.2019 року в задоволені клопотання про заміну відповідача - відмовлено.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.11.2012р. розпорядженням Устинівської РДА №542-р Абрамян Ю.С. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 12,21 га на території Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.15).

На виконання зазначеного розпорядження, позивачем замовлено у ДП "Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби в оренду строком на 49 років.

Судом встановлено, що вказаний проект 17.05.2013 року погоджено відділом Держземагенства в Устинівському районі ГУ Держземагенства у Кіровоградській області, що підтверджується висновком від 17.05.2013 року №948 (а.с.38).

Так, судом встановлено, що листом від 17.01.2017 року за вих. №А-22486/0-290/0/6-17 позивачу відмовлено в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, в зв`язку з тим, що наданий проект не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме: необхідно долучити графічні матеріали, у тому числі з нанесенням прибережної захисної смуги водного об`єкту та природних контурів, з якими збігаються межі земельної ділянки, відповідно до ст.60 ЗК України, ст.88 ВК України (а.с.47),

Листом від 02.03.2017 року за вих.№ А-1133/0-2297/0/6-17 позивачу повідомлено про необхідність узгодження істотних умов договору оренди землі, а саме - розмір орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, з урахуванням коефіцієнта індексації, а також встановлено строку дії договору - 7 років (а.с. 48).

Листом від 31.03.2017 року за вих. №А-5518/0-3998/0/6-17 позивачу повторно відмовлено в затверджені проекту землеустрою, в зв`язку з тим, що наданий проект не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме: перелік обмежень у використанні земельної ділянки необхідно оформити у відповідності до додатку 6 Порядку ведення Державного земеельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051 (а.с.49).

Листом від 18.05.2017 року за вих. №А-8964/0-6416/0/6-17 позивачу відмовлено в затверджені проекту землеустрою в зв`язку з тим, що наданий проект не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме: необхідність погодження документації із землеустрою, згідно ст.186-1 Земельного кодексу України, в зв`язку з внесенням змін до проекту землеустрою (а.с.50).

Листом від 03.07.2017 року за вих.№А-13264/0-8873/0/6-17 позивачу відмовлено в затверджені проекту землеустрою в зв`язку з тим, що наданий проект не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме: необхідність погодження документації із землеустрою, згідно ст.186-1 Земельного кодексу України, в зв`язку з внесенням змін до проекту землеустрою (а.с.51).

Листом від 26.02.2019 року позивачу відмовлено в затверджені проекту землеустрою в зв`язку з тим, що відповідно до п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України, визначено, що землі колективних с/г підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. (а.с.46).

Позивач, не погоджуючись з вказаною відмовою від 26.02.2019 року, звернувся до суду з зазначеним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради (ч. 1 ст. 32 ЗК України).

Частиною 1 статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст. 186-1 ЗК України).

Згідно ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною сьомою статті 186-1 ЗК України встановлено, що органам, зазначеним у ч. ч. 1-3 цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у ч.ч. 1-3 ст. 186-1 ЗК України, у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 ЗК України).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, однак тільки після прийняття рішення Жовтневою сільською радою про надання погодження на передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 11,5514 га., так як, на момент звернення ОСОБА_1 до Головного управління Дергеокадастру у Кіровоградській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у оренду земельної ділянки почала діяти норма, відповідно до якої визначено, що землі колективних с/г підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

Відповідно до частини 1 статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відтак, земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 , яка була сформована за рахунок земель, що перебували у колективній власності КСП, яке припинено, та яку бажає отримати в оренду позивач, з 01.01.2019 року в силу Закону України №2498-VIII від 10.07.2018 року перейшла в комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, в особі Жовтневої сільської ради, яка є її розпорядником.

Так як, на даний час позивач не звертався до Жовтневої сільської ради про надання погодження на передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 12,21 га, то у відповідача відсутні повноваження щодо розпорядження вищезазначеною земельною ділянкою.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірності відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 відтак позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Судових витрат, які б підлягали стягненню з позивача на користь відповідача, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко