Справа № 420/187/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/187/19
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П., Єщенка О.В.

за участю секретаря: Гошуренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укратлантік" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укратлантік" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій з винесення направлень на перевірку, -

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укратлантік" (далі - позивач, ТОВ "Укратлантік") звернулося з вказаною позовною заявою та просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укратлантік" № 20 від 04.01.2019р. з моменту його прийняття;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області з винесення направлення на перевірку № 38/12-02 від 10.01.2019 р. та направлення на перевірку № 39/12- 02 від 10.01.2019 р.;

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Управлінням ДФС протиправно винесено оскаржений Наказ на підставі Доповідної записки, оскільки така підстава для проведення перевірки як доповідна записка, відсутня у Податковому кодексі України. Також, представники Управління ДФС намагались здійснити перевірку Укратлантік із порушенням процедури проведення перевірок контролюючими органами.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 18 лютого 2019 року прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом зазначено про наявність правових підстав для призначення перевірки ТОВ "Укратлантік" відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ТОВ "Укратлантік" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив фіскального органу на зазначену апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення,а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Укратлантік" підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Укратлантік" () зареєстроване як юридична особа 26.03.2007 року за № 0012962, основним видом діяльності є виробництво електричних побутових приладів (код КВЕД 27.51).

21.11.2018 р. ТОВ "Укратлантік" подано до ДПІ у Біляївському районі декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2018 року із зазначенням у рядку 20 "Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19-рядок 19-1)" цієї декларації суму податку на додану вартість у розмірі 1 590 560 грн. (а.с. 12-13).

До вказаної декларації позивачем було складено, зокрема:

- додаток №3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування " за жовтень 2018 року (а.с.17);

- додаток №4 "Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунки у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податків, що реорганізовуються, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника" (а.с.18-19);

- додаток 5 "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (а.с. 20-24);

- додаток №6 "Довідка (Д6)", яка подається платниками, які заповнюють рядок 5 декларації та підприємствами (організаціями) інвалідів (а.с.25).

Судом встановлено, що у розрахунку суми бюджетного відшкодування (Д3) (а.с.17) позивачем зазначено, що звітним (податковим) періодом у якому виникло від`ємне значення у розмірі 1 590 560 грн. є жовтень 2018 року.

04.01.2019 р. заступником начальника Головного управління ДФС в Одеській області В. Поповим прийнято наказ №20 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укратлантік" (код за )", яким, на виконання вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, на підставі доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів юридичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області Пархоменко С.Г. №343/11/15-32-12-02 від 17.12.2018 р. призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укратлантік" () з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та визначеного у додатку 3 до Декларації з ПДВ за жовтень 2018 року, тривалістю 5 робочих днів з 09.01.2019 р. (а.с.27).

04.01.2019 р. Головним управлінням ДФС в Одеській області видано направлення на перевірку №№15/12-02, 16/12-02 (а.с.28-29).

09.01.2019 року до ТОВ "Укратлантік" прибули посадові особи управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до направлень на перевірку №№15/12-02, 16/12-02, наказу №20 від 04.01.2019 р.

ТОВ "Укратлантік" не було допущено до перевірки представників відповідача, про що останніми складено акт не допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки №15-32-12-02 від 09.01.2019 р., в якому зазначено причиною не допуску службових осіб до перевірки непред`явлення платнику податків службових посвідчень перевіряючими (а.с. 32).

10.01.2019 р. Головним управлінням ДФС в Одеській області видано направлення на перевірку №№38/12-02, №39/12-02 для проведення перевірки ТОВ "Укратлантік" відповідно до наказу №20 від 04.01.2019 р.

ТОВ "Укратлантік" не допустило до перевірки представників відповідача, про що перевіряючими складено акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки №15-32-12-02 від 10.01.2019 р.

В якості причини не допуску службових осіб до перевірки зазначено: доповідна записка начальника управління - начальника відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів юридичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області не може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки згідно до положення пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України.

Позивач вважає протиправними наказ про проведення перевірки та дії щодо винесення направлень на перевірку, оскільки останні прийняті/вчинені за відсутності законних підстав, в зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

За позицією позивача, перевірка законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ у рамках документальної перевірки на підставі п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України можлива лише з одночасною наявністю підстав для перевірки, визначених п.200.11 ст.200 ПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав всі повноваження для проведення документальної позапланової перевірки, оскільки сума бюджетного відшкодування узгоджується за результатами перевірки, що проводиться у випадках, визначених пунктом 200.11 ПК України.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абз.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (тут та надалі в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного наказу) визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини - платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз вказаної норми Податкового кодексу України дає підстави стверджувати, що перевірка за підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України має відмінність, застосування якої залежить від того, чи заявлено платником податку відшкодування з бюджету податку на додану вартість. Якщо так, для проведення перевірки необхідна наявність підстав, визначених у розділі V цього Кодексу. Якщо бюджетне відшкодування не заявлено - така вимога відсутня.

В свою чергу, у п. 200.11 ст. 200 ПК України встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

- за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

-з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Також відповідно до пункту 37 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу.

З 1 липня 2015 року до 1 січня 2017 року призупиняється дія підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, абзацу четвертого пункту 82.4 статті 82, пункту 200.11 статті 200 цього Кодексу, а також дія пункту 200.14 статті 200 цього Кодексу в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок.

Аналіз наведених норм ПК України свідчить, що контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

У такому разі перевірка від`ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо достовірності суми бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

Суд першої інстанції дійшов висновків, що Управління ДФС мало повноваження і підстави для проведення документальної позапланової перевірки, оскільки розрахунок суми ПДВ заявленої до бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями.

Проте, як зазначалось вище, пунктом 200.11 ПК України передбачено лише виключні підстави для проведення документальної перевірки заявлених до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість, а саме:"Контролюючий орган має право <...> провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

- за періоди до і липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

- з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу."

Натомість, як було вірно встановлено судом, розрахунок суми бюджетного відшкодування у Декларації було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями за період жовтень 2018 року.

Тобто, від`ємне значення податку на додану вартість було сформовано Позивачем за операціями після 1 січня 2017 року.

Таким чином, в Управління ДФС не було жодної з вказаних у пункті 200.11 ПК України підстав для проведення документальної перевірки Укратлантік .

Апеляційний суд також вважає помилковими посилання суду першої інстанції на висновки, викладені Верховним Судом у своїй постанові від 14 листопада 2018 року у справі №808/2911/17, оскільки у справі, яка розглядалася Верховним Судом, платником податків було сформовано від`ємне значення саме за визначеними в пункті 200.11 ПК України операціями.

Також, судом першої інстанції зазначено, що посилання Укратлантіка на положення абзацу 1 пункту 37 підрозділу 2 розділу XX ПК України є безпідставними, оскільки відповідно до зазначеної норми контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а перевірка законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість не є перевіркою суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Проте, згідно Наказу, метою позапланової виїзної перевірки є: по-перше, питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн; по-друге, додаток 3 до декларації з ПДВ за жовтень 2018 року.

Слід зауважити, що додаток 3 до декларації з ПДВ є "Розрахунком суми бюджетного відшкодування". Отже, фактичним предметом перевірки згідно Наказу є перевірка законності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість.

Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2018 року №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку па додану вартість" ("Порядок 21") встановлені, зокрема, підстави для відображення платниками податків показників від`ємного значення ПДВ та сум ПДВ, заявлених до бюджетного відшкодування.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку 21 платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право па бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (ДЗ) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Тобто, Порядком 21 передбачено підстави для подання додатку 3 до декларації - це наявність права на бюджетне відшкодування ПДВ.

У разі, якщо платник податку декларує від`ємне значення ПДВ та не заявляє бюджетне відшкодування ПДВ, додаток 3 до декларації не подається. Якщо ж платник податку має право на бюджетне відшкодування ПДВ, він заповнює та подає додатки 3 і 4. Таким чином, єдине призначення додатку 3 до декларації - це розрахунок саме суми бюджетного відшкодування ПДВ, адже сума від`ємного значення ПДВ декларується в рядках 19 та 20 декларації,

Відтак, зазначення Відповідачем в спірному Наказі про те, що перевірці підлягатиме додаток 3 до декларації, є фактичною перевіркою заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ, отже судом першої інстанції помилково не застосовано норми матеріального права, що підлягали застосуванню в даному випадку.

Строки проведення камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість встановлені пунктами 200,10 та 76.3 Податкового кодексу України та становлять ЗО календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку її подання, а якщо її було надано пізніше, - за днем її фактичного подання.

Декларація за жовтень 2018 року була подана Укратлантіком 21 листопада 2018 року. Таким чином, строк проведення камеральної перевірки цієї Декларації - 21 грудня 2018 року. Строк для прийняття рішення про проведення Документальної перевірки Декларації, яким власне і є Наказ, - до 21 грудня 2018 року включно.

Натомість, Наказ видано 04 січня 2019 року, тобто поза межами строку, встановленого ПК України для прийняття рішень про проведення позапланових документальних перевірок заявлених до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість.

Також суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи Укратлантіка щодо протиправності дій Управління ДФС з винесення Направлень, оскільки, строк перевірки, встановлений у Наказі, мав розпочатися 09 січня 2019 року, перевірка мала тривати 5 робочих днів, тобто перевірка мала б закінчитися 15 січня 2019 року.

Разом з тим, у Направленнях фактично подовжено строк проведення перевірки, оскільки в тексті Направлень вказані такі строки перевірки: з 10 січня 2019 року тривалістю 5 робочих днів, тобто перевірка мала б вже закінчитися 16 січня 2019 року.

Тобто, по-перше, у Наказі та в Направленнях зазначені різні строки проведення перевірки, що суперечить вимогам статті 81 ПК України. По-друге, у Направленнях встановлено строк перевірки, що перевищує строк перевірки, вказаний в Наказі, а тому Направленнями фактично було подовжено строк перевірки.

Таке продовження строку проведення Документальної перевірки здійснено без видачі Управлінням ДФС окремого наказу про продовження строків проведення перевірки, тобто всупереч статті 82 Податкового кодексу України. Відтак, дії Управління ДФС з винесення Направлень, якими фактично протиправно продовжено строки проведення Документальної перевірки, є неправомірними.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що перевірку призначено за відсутності передбачених п. 200.11 ПКУ підстав та з порушенням строків, встановлених п. 200.10. та 200.11 ПКУ. Також дії Відповідача з винесення Направлень є протиправними, оскільки такими діями було фактично продовжено строки проведення документальної перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укратлантік"№ 20 від 04.01.2019р, визнання протиправними дій Головного управління ДФС в Одеській області з винесення направлення на перевірку № 38/12-02 від 10.01.2019 р. та направлення на перевірку № 39/12- 02 від 10.01.2019 р.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укратлантік" задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року - скасувати та прийняте нове рішення суду.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укратлантік" № 20 від 04.01.2019р. з моменту його прийняття.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області з винесення направлення на перевірку № 38/12-02 від 10.01.2019 р. та направлення на перевірку № 39/12- 02 від 10.01.2019 р.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 21.05.2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.