Справа № 766/6799/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 р. м. ХерсонСправа № 766/6799/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Войтович І.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання незаконним рішення,

встановив:

Позивач звернувся 03.04.2019 до Херсонського міського суду Херсонської області з вказаним адміністративним позовом, у якому просить "застосувати норми міжнародного права, які є частиною законодавства України, визнати незаконним ч. 2 Рішення Херсонської міської ради ХХVІІ сесії міської ради VІІ скликання від 22.02.2019 №1840; ч.3 п.3.1 в частині "вулиці" Катерини Гандзюк"; частини 5 рішення від 22.02.2019 №1840; частини 6 і 7 Рішення від 22.02.2019 №1840; підпис міського голови В. Миколаєнко в Рішенні від 22.02.2019 №1840". Також позивач простить "відновити історичну справедливість та права і свободи етнічних німців Херсонщини, шляхом скасування Рішення Херсонської міської ради від 22.02.2019 №1840, яке не відповідає ст.ст. 1, 11, 15, 19, 21, 22, 24, 28, 54, 57, 68, 132 Конституції України та поновити історичну назву вулиці Лютеранської у місті Херсоні, яка існувала з 1867 року.

08.04.2019 ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області адміністративну справу №766/6799/19 за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання незаконним частково рішення, передано до Херсонського окружного адміністративного суду за підсудністю.

До Херсонського окружного адміністративного суду справа надійшла та зареєстрована 07.05.2019. Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2019, справа надійшла в провадження судді Войтович І.І.

Ухвалою суду від 10.05.2019 даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення його недоліків.

Відповідно до зазначеної ухвали, позивачу необхідно було подати до суду:

- уточненої позовної заяви з урахуванням п.2 ч.5 ст.160, ч. 1 ст.161 КАС України, із зазначенням кількості учасників справи;

- оригінал квитанції про сплату судового збору або нове клопотання про звільнення від сплати судового збору з доданими документами, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- уточненої позовної заяви з переліком усіх доданих документів до позовної заяви та зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- копій документів доданих до позовної заяви (для усіх учасників справи) засвідчених відповідно до вимог чинного законодавства;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем 10.05.2019 подано до суду уточнену позовну заяву та повторно копію довідки ГУ ПФУ в Херсонській області вих. №1810 від 23.11.2018, яка вже міститься в матеріалах справи.

Розглядаючи доводи позивача та подані докази на виконання ухвали суду від 10.05.2019 про залишення адміністративного позову без руху, суд зазначає, що дана ухвала суду виконана не в повному обсязі. Суд дійшов такого висновку виходячи з наступного.

Так, позивачем надано суду уточнену позовну заяву із зазначенням другого відповідача та копії адміністративного позову з довідкою ГУ ПФУ в Херсонській області вих. №1810 від 23.11.2018. Проте доданих до первісного адміністративного позову, поданого до суду 03.04.2019, інших документів перелічених у додатку (копія оскаржуваного рішення від 22.02.2019 №1480; копія відповіді відповідача від 13.03.2019 №23-59-23; виписка з державного реєстру громадських формувань), для другого відповідача не надано.

Щодо тверджень позивача, зазначених в уточненій позовній заяві від 22.05.2019, про необґрунтованість відмови суду у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Судом, в ухвалі суду від 10.05.2019 про залишення адміністративного позову без руху, позивачу надано роз`яснення, що відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити сплати судових витрат на визначений строк.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, у тому числі: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

У ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивачем у якості доказу скрутного майнового стану було надано копії довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вих. №1810 від 23.11.2018, про отримання ОСОБА_1 , за період січень 2018 року по листопад 2018 року (включно) пенсії у розмірі 13393,60 грн.

Також позивачем було надано суду копію Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року, відповідно до якої інформації про доходи ф/о в ЦБД ДРФО немає. Однак дана довідка не містить інформацію щодо попереднього календарного року - 2018 року.

Отже, сам по собі факт отримання пенсії особою не позбавляє цю особу права та можливості отримання інших доходів, з яких може бути сплачений судовий збір.

Тому судом було запропоновано надати позивачу належний доказ щодо його майнового стану, зокрема, довідки з органу ДФС про відсутність інших доходів за попередній календарний рік (2018 рік).

Дана позиція суду узгоджується з висновкам викладеним в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 по справі №П/9901/841/18.

Дослідивши надані позивачем документи на виконання ухвали суду від 10.05.2019 про залишення позовної заяви без руху, а саме, лише довідки ГУ ПФУ в Херсонській області вих.№1810 від 23.11.2018, судом встановлено відсутність достатніх обставин, з якими зазначені вище норми Закону № 3674-VI пов`язують право на пільгу щодо сплати судового збору та можливість звільнення ОСОБА_1 від його сплати або відстрочення.

Крім цього, суд звертає увагу позивача на те, що при вирішенні первісного клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову до суду, суд також враховував значення справи для сторін, чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес ( ч. 3 статті 257 КАС України).

Так, з адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 є голова ГО Херсонського обласного товариства німців "Відергебург" та звертається до суду з вимогами до Херсонської міської ради, в яких просить "визнати незаконним ч. 2 Рішення Херсонської міської ради ХХVІІ сесії міської ради VІІ скликання від 22.02.2019 №1840; ч.3 п.3.1 в частині "вулиці" Катерини Гандзюк"; частини 5 рішення від 22.02.2019 №1840; частини 6 і 7 Рішення від 22.02.2019 №1840, а також простить "відновити історичну справедливість та права і свободи етнічних німців Херсонщини , шляхом скасування Рішення Херсонської міської ради від 22.02.2019 №1840, яке не відповідає ст.ст. 1, 11, 15, 19, 21, 22, 24, 28, 54, 57, 68, 132 Конституції України та поновити історичну назву вулиці Лютеранської у місті Херсоні, яка існувала з 1867 року".

Тобто вимоги заявлені ОСОБА_1 не стосуються порушення особисто його соціальних прав.

Крім того, Херсонським окружним адміністративним судом 10.05.2019 у справі №540/427/19 прийнято рішення (не набрало законної сили), яким визнано протиправним та скасовано пункт 2 та пункт 3.1 в частині слів "та розділ "Вулиці" назвою: "вул. Катерини Гандзюк"" Рішення Херсонської міської ради №1840 від 22.02.2019 року "Про надання зоні зелених насаджень статусу скверу та його найменування та перейменування вулиці Лютеранської у вулицю Катерини Гандзюк". Також визнано протиправними дії міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича при проведенні голосування від 22.02.2019 року, в результаті яких прийнято пункт 2 та пункт 3.1 в частині слів "та розділ "Вулиці" назвою: "вул. Катерини Гандзюк"" Рішення Херсонської міської ради №1840 від 22.02.2019 року "Про надання зоні зелених насаджень статусу скверу та його найменування та перейменування вулиці Лютеранської у вулицю Катерини Гандзюк".

Суд наголошує, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, у тому числі: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами ( ст. 2 КАС України).

Щодо посилання позивача на те, що вимоги ухвали суду від 10.05.2019 про залишення адміністративного позову без руху є упередженими, формальними і такими, що не відповідають однаковості інших рішень суддів Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/662/19 та у справі 766/5919/17, якими згідно аналогічних доказів, доданих до клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відповідне клопотання ОСОБА_1 було задоволено і справи було розглянуто, суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім цього, як зазначалося вище, судом при вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору було враховано практику Великої Палати Верховного Суду.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що в ухвалі від 10.05.2019 суд "не вимагав" від позивача надання оригіналів оскаржуваних рішень ( як зазначено позивачем в уточненій позовній заяві від 22.05.2019), а запропоновано позивачу, відповідно до п.8 ч. 5 ст. 160 КАС України подати уточнену позовну заяву з переліком усіх доданих документів до позовної заяви та зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви та надати копії документів доданих до позовної заяви (для усіх учасників справи) засвідчених відповідно до вимог чинного законодавства (ч.1 ст. 161 КАС України).

Також позивач зазначає, що суд, в порушення ст. 19 Конституції України вимагає від Позивача понести додаткові витрати, позбавляючи його права на первинну юридичну допомогу.

Враховуючи зазначене, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Законом, що визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги, є Закон України "Про безоплатну правову допомогу" від 2 червня 2011 року № 3460-VI із внесеними змінами (далі - Закон № 3460).

Відповідно до статті 3 цього Закону, право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця, чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 14 Закону 3460-VI визначені категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 15 цього Закону, суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Статтями 18 та 19 цього закону встановлені порядки подання та розгляду Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги звернень про безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 3460 після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Тобто Закон України "Про безоплатну правову допомогу" передбачає, що для отримання безоплатної вторинної допомоги особа повинна звернутись з відповідною заявою до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, за результатами розгляду якої Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний прийняти відповідне рішення. Та, за наявності підстав для надання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Таким чином, державою забезпечено можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Так, в м. Херсоні діє Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області. Основним завданням Центру є створення рівних можливостей доступу осіб до правосуддя шляхом організації надання у Херсонській області безоплатної вторинної правової допомоги, а саме надання таких видів правових послуг (розташований за адресою: вул. Перекопська, 169 , м . Херсон, 73036).

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання даного адміністративного позову, а наведені в уточненій позовній заяви доводи вказують на недостатність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, даний позов з доданими до нього документами підлягає поверненню позивачу.

Суд дійшов висновку, що станом на 23.05.2019 ухвала суду від 10.05.2019 про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконана, недоліки позову не усунуті в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання незаконним рішення разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Войтович І.І.