Справа № 540/518/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/518/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Гончар Н.М.,

представника відповідача-1 - Тараненка С.М.,

представника відповідача-2 - Костюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області, Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області (далі - відповідач-1), Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області (далі - відповідач-2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення міської комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області від 03.01.2019 р., оформлене протоколом № 1 щодо призначення ОСОБА_1 субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи доходи та соціальні норми членів домогосподарства, фактично зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати розрахунок субсидії на ЖКП до особової справи № 10530 від 04.01.2019 р., що здійснений Управлінням соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області призначити ОСОБА_1 житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи доходи та соціальні норми членів домогосподарства, фактично проживаючих за адресою АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області здійснити розрахунок субсидії ОСОБА_1 на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2014 р. № 409 "Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування", зокрема на використання природного газу для індивідуального опалення, виходячи з розрахунку 4,5 куб. метра природного газу на 1 кв. метр опалювальної площі на місяць в опалювальний період з 16.10.2018 р. по 15.04.2019 р. та з врахуванням висновків суду;

- стягнути відповідачів витрати на правову допомогу у сумі 20000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що на час звернення із заявою на отримання субсидії її син - ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в розумінні п.9 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (далі - Положення № 848) не є членом домогосподарства або членом сім`ї особи із складу домогосподарства (членом сім`ї позивача), оскільки фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 , а тому, Відповідач-2 протиправно враховував його при вирішенні питання призначення субсидії позивачу. Зазначила, що відповідач-2 при складанні розрахунку субсидії на ЖКП до особової справи № 10530 від 04.01.2019 р. фактично відмовив у призначенні субсидії з підстави несплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії її сином - ОСОБА_2 . Тому вважає, що відповідач-2 не мав законних підстав для відмови позивачу в наданні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, здійснений відповідачем-2 розрахунок субсидії на ЖКП не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 409 "Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування".

Ухвалою від 22.03.2019 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 15.04.2019 р. на 13:00 год.

15.04.2019 р. від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки, по-перше, рішенням міської комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області від 03.01.2019 р. № 1 було задоволено клопотання позивача та призначено субсидію; по-друге її розрахунок здійснено відповідачем-2 у відповідності до приписів законодавства України. З урахуванням того, що у складі домогосподарства (у складі сім`ї члена домогосподарства) є особи, у яких відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії або ними не сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, сума призначеної позивачу житлової субсидії станом на 04.01.2019 р. склала 0 грн. (розрахунок субсидії від 04.01.2019 р. до особової справи № 10530). Також зазначає про недоведеність понесених позивачем витрат на правову допомогу, так як відсутнє документальне їх підтвердження, а також ставить під сумнів взагалі можливість сплати позивачем 20000 грн. враховуючи, що вона є пенсіонером та ту обставину, що правову допомогу надає її донька.

15.04.2019 р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що відповідачем-2 виконано рішення міської комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області від 03.01.2019 р. № 1 та проведено розрахунок житлової субсидії враховуючи доходи та соціальні норми всіх зареєстрованих за адресою членів домогосподарства. Приймаючи до уваги той факт, що син позивача доходів не отримував, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не сплачував, розрахунок субсидії від 04.01.2019 р. до особової справи № 10530 здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, в межах соціальних норм, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 409 та на виконання рішення міської комісії. Також зазначає про недоведеність понесених позивачем витрат на правову допомогу, оскільки відсутнє документальне їх підтвердження.

Ухвалою від 15.04.2019 р. за клопотанням представника позивача відкладено розгляд справи на 26.04.2019 р. на 13:00 год.

22.04.2019 р. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на те, що відповідачами не спростовано обґрунтування правових підстав позову. Наголошує, що оскільки її син фактично не проживає в будинку його доходи не повинні враховуватися при вирішенні питання про призначення субсидії. Аналогічні висновки викладені в листі Міністерства соціальної політики України № 1919/0/2-18/56. Стосовно розрахунку зазначає, що Постанова № 409 не ставить в залежність при здійсненні розрахунку субсидії на оплату житлово-комунальних послуг застосування соціальних норм на 1 особу, а вказує лише соціальні нормативи, виходячи із розрахунку 4,5 куб. м природного газу на 1 кв. м опалювальної площі на місяць в опалювальний період.

26.04.2019 р. відповідачем-1, а 02.05.2019 р. відповідачем-2 надано заперечення на відповідь, в яких вказують на правильність розрахунку житлової субсидії та правомірність рішення про призначення ОСОБА_1 субсидії.

Протокольною ухвалою від 26.04.2019 р. відкладено розгляд справи на 20.05.2019 р. на 11:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, відповіді на відзиві.

Представники відповідачів у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у відзивах, запереченнях на відповідь.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача-2 із заявою про призначення житлової субсидії, до якої долучила декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у пункті 3 розділу 1 "Дані про осіб, які входять до складу домогосподарства і їх зареєстроване (для орендарів та внутрішньо переміщених осіб - фактичне) місце проживання у житловому приміщенні/будинку" вказала сина - ОСОБА_2 і зазначила, що син проживає окремо та кордон не перетинав. Разом із заявою також надана довідка про склад сім`ї.

Також позивачем подано заяву про розгляд питання про призначення їй житлової субсидії на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства і з розрахунку їх доходів на міській комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області та з проханням направити соціального інспектора для перевірки матеріально-побутових умов та встановлення факту не проживання її сина за адресою домогосподарства.

Згідно рішення начальника управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради від 01.11.2018 р. № 1390 вирішено розглянути звернення позивача на міській комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім ям, житлових субсидій та надання пільг виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області.

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.12.2018 р. № 1544 соціальним інспектором при перевірці з`ясовано, що син заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, не проживає за адресою АДРЕСА_1 . Крім того соціальним інспектором встановлено, що заявниця проживає одна, з доходів має тільки пенсію, її син ОСОБА_2 проживає в м.Київ, надано договір оренди.

Згідно договору позички від 01.04.2018 р. син позивача - ОСОБА_2 безоплатно користується квартирою АДРЕСА_3 . Договір укладений на два роки.

03.01.2019 р. комісія прийняла рішення про призначення ОСОБА_1 субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи доходи та соціальні норми членів домогосподарства фактично зареєстрованих за адресою домогосподарства.

Згідно розрахунку субсидії на ЖКП до особової справи № 10530 розмір субсидії склав 0,00 грн. враховуючи доходи сина позивача - ОСОБА_2 Не призначено житлову субсидію з 01.10.2018 р. з таких підстав: несплата ЄСВ протягом трьох місяців.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної житлових субсидій на оплату житлово-комунальних послуг, визначається Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (далі - Положення № 848 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Положення № 848 встановлено, що це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:

щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме:

- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;

- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами;

щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), а саме:

- витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів;

- витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.

Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно п.2 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до п.3 Положення № 848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Пунктом 4 Положення № 848 встановлено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Положення № 848 житлова субсидія не призначається, (у тому числі на наступний період), а саме: якщо:

1) загальна площа житлового приміщення перевищує 120 кв. метрів для квартири і 200 кв. метрів для індивідуального будинку (крім дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей, а також сімей, в яких не менше року проживають троє і більше дітей, з урахуванням тих, над якими встановлено опіку чи піклування);

2) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

3) у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:

за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або вони отримували середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або вони не сплатили єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Згідно п.9 Положення № 848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Рішення комісії у випадках, передбачених цим пунктом, приймаються на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

З даних правових норм слідує, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства, до складу якого включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). Виняток з цього правила наведено в абз.6 п.9 Положення № 848.

Судом встановлено, що оскаржуваним рішенням відповідача-1 призначено ОСОБА_1 субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи доходи та соціальні норми членів домогосподарства фактично зареєстрованих за адресою, зокрема, сина позивача - ОСОБА_2 , який мешкає у м.Київ та за інформацією відповідача-2, немає доходу.

За твердженням представника відповідача-2, ним отримано інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , мають зареєстроване місце проживання дві особи, а саме позивач та її син, тобто ті особи, яких ОСОБА_1 зазначила у декларації; за період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, позивач отримувала пенсію, а її син - ОСОБА_2 доходів не отримував, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії не сплачував.

У зв`язку з цим, відповідачем-2 проведено розрахунок житлової субсидії враховуючи доходи та соціальні норми всіх зареєстрованих за адресою членів домогосподарства, розмір субсидії склав 0,00 грн., при цьому житлову субсидію не призначено з 01.10.2018 р. з підстав несплати єдиного соціального внеску протягом трьох місяців.

Проте з такими висновками суд не погоджується з наступних підстав.

Як вже зазначалося, підставою для відмови у призначенні субсидії з підстав, визначених пп.3 п.6 Положення № 848, є: якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які не отримували доходу та не сплачували єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В свою чергу відповідно до п.9 Положення № 848 до складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Тобто, за приписами вказаних норм не отримання доходу та не сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування може прийматися відповідачами до уваги лише у випадку, коли це стосується особи, яка зареєстрована та фактично проживає в житловому приміщенні, оскільки саме такі особи включаються до складу домогосподарства за приписами п.9 Положення № 848.

В даному ж випадку, син позивача - ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою позивача: АДРЕСА_1 , фактично за вказаною адресою не проживає, а мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Про те, що син позивача проживає окремо ОСОБА_1 зазначила у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Також дана обставина встановлена соціальним інспектором та зафіксована в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.12.2018 р. № 1544.

Відтак під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії відповідачі повинні були врахувати факт фактичного не проживання ОСОБА_2 в житловому приміщенні позивача, та не включати його до складу домогосподарства, і як наслідок, не враховувати його доходи під час призначення житлової субсидії позивачу, а також перевіряти дохід та факт сплати ним єдиного соціального внеску.

Суд також зазначає, що відповідно до п.7 Положення № 848 за наявності умов, зазначених у пункті 6 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадку, зазначеного у підпункті 1 (за винятком житлових приміщень (будинків), на які оформлено два і більше окремі особові рахунки, за умови, що опалювальна площа частини житлового приміщення кожного домогосподарства, на яку призначається субсидія, не перевищує 120 кв. метрів для квартири, 200 кв. метрів для індивідуального будинку) і 7 пункту 6 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

У мм. Києві та Севастополі, обласних центрах і містах обласного значення у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення субсидії, є такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, позитивне рішення комісії про призначення житлової субсидії може бути прийнято лише у разі, коли такі особи:

перебувають у складних життєвих обставинах, викликаних тривалою хворобою, що підтверджується висновком (довідкою) лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

на момент призначення житлової субсидії сплачують єдиний соціальний внесок у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом двох місяців підряд перед днем звернення за призначенням житлової субсидії або сплачують єдиний соціальний внесок у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом двох місяців підряд перед місяцем, в якому житлова субсидія призначається без звернення громадянина. При цьому особі, яка працює за строковим трудовим договором, житлову субсидію за рішенням комісії може бути призначено лише у разі, коли строк дії строкового трудового договору є більшим, ніж строк, на який призначається житлова субсидія.

З наведених норм вбачається, що навіть за наявності обставин для відмови у призначенні житлової субсидії, визначених п.6 Положення № 848, спеціально створеною комісією може бути прийнято рішення про призначення такої субсидії.

Таким чином, рішення міської комісії про призначення ОСОБА_1 субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи доходи та соціальні норми членів домогосподарства фактично зареєстрованих за адресою домогосподарства, не можна вважати обґрунтованим.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення від 03.01.2019 р. за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 не відповідає критеріям правомірності, встановлених ч.2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати розрахунок субсидії на ЖКП до особової справи № 10530 від 04.01.2019 р., що здійснений відповідачем-2, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачені акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Зі змісту вказаної статті Закону суд прийшов до висновку, що розрахунок субсидії на ЖКП не відноситься до акту (рішення) органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим позовна вимога про визнання його протиправним та скасування не підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача зобов`язати відповідача-2 призначити ОСОБА_1 житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи норми членів домогосподарства, фактично проживаючих за адресою домогосподарства, та здійснити новий розрахунок субсидії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.14 Положення № 848 структурним підрозділом з питань соціального захисту населення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

Тобто, за наслідками розгляду заяви позивача Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області повинно прийняти одне з таких рішень: призначити субсидію, відмовити у її призначенні або передати питання на розгляд комісії. Відтак, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача-2 щодо призначення субсидії, є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

В свою чергу дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таке право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача-2 призначити ОСОБА_1 житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи норми членів домогосподарства, фактично проживаючих за адресою домогосподарства та здійснити новий розрахунок субсидії не підлягають задоволенню.

Разом з тим, на підставі ч.2 ст.9 КАС України з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає необхідним вийти за межі заявлених позовних вимог і зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг від 01.11.2018 р., з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повноту та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Приписами ч.ч.1-5 ст.134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату праці адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що підставою для стягнення із суб`єкта владних повноважень (у разі якщо рішення прийнято на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень) витрат на правничу допомогу є надання учасником справи детального опису виконаних адвокатом робіт та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи слідує, що 15.03.2019 р. між адвокатом Бобровською І.В. та Гончар ОСОБА_3 І ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу, а клієнт зобов`язується сплатити за це обумовлений та погоджений сторонами гонорар.

Пунктами 4.1, 4.2 визначено, що розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.п.1.1, 3.1 цього договору встановлюється у розмірі, що визначається домовленістю сторін та не залежить від наявності/відсутності позитивного результату. Сума гонорару зазначаються адвокатом в додатку до договору про надання правової допомоги.

Згідно п.1 додатку до договору про надання правової допомоги від 15.03.2019 р. сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правової допомоги, вказаної в договорі з питань захисту прав клієнта щодо призначення, отримання субсидії становить 20000 грн.

На підтвердження суми витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн., позивач надала: розрахунок витрат на правничу допомогу від 13.05.2019 р., детальний опис виконаних робіт від 13.05.2019 р., акт виконаних робіт від 13.05.2019 р., квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.05.2019 р. № 13/05/19 на суму 5000 грн., від 10.04.2019 р. № 10/04/19 на суму 5000 грн., від 15.03.2019 р. № 15/03/19 на суму 10000 грн.

Однак вказані документи не є належним підтвердженням понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 20000 грн., так як не підтверджені допустимими та достовірними доказами.

Так, надані позивачем квитанції до прибуткових касових ордерів не відповідають вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2017 р. № 148 (далі - Положення № 148).

Згідно п.25 Положення № 148 приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Відповідно до п.32 Положення № 148 прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості заповнюються бухгалтером (відповідальною особою установи/підприємства, на яку покладено обов`язок з оформлення цих документів) у будь-який спосіб, який забезпечив би належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну.

У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи. Видача касових ордерів і видаткових відомостей на руки особам, які вносять або одержують готівку, забороняється.

Реквізити у видатковому ордері "Одержав", "Дата", "Сума", "Підпис одержувача", дані документа, що засвідчує особу отримувача [які заповнюються отримувачем готівки (додаток 3 до цього Положення)] та в прибутковому ордері "Прийнято від" не заповнюються в касових ордерах, які оформляються на загальну суму проведених установою/підприємством касових операцій (видача готівки за видатковими відомостями, електронними платіжними засобами, здавання готівки до банку, отримання готівки з банку за чеком та оприбуткування її в касі). Інші реквізити в касових ордерах та видаткових відомостях є обов`язковими до заповнення.

Однак в порушення вказаних вимог жодна графа обов`язкових реквізитів прибуткових касових ордерів не заповнена (відомості відображено лише у квитанціях до прибуткових касових ордерів, які надаються платнику). При цьому, прибуткові касові ордери надані разом з квитанціями, які є відривною частиною прибуткового касового ордера.

Тобто, надані позивачем прибуткові касові ордери не є розрахунковими документами в розумінні Положення № 148, оскільки не містять обов`язкових реквізитів, у зв`язку з чим відсутні докази сплати позивачем 20000 грн. витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 20000 грн. необґрунтованим, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області (75600, вул.1 Травня, 14, м.Гола Пристань, Херсонська область, ), Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області (75600, вул.Покришева, 41, м.Гола Пристань, Херсонська область, ) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення міської комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області від 03.01.2019 р., оформлене протоколом № 1, в частині призначення ОСОБА_1 субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи доходи та соціальні норми членів домогосподарства, фактично зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області (75600, вул.Покришева, 41, м.Гола Пристань, Херсонська область, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ) про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг від 01.11.2018 р. з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21 травня 2019 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 108060200