Справа № 200/3045/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

24 травня 2019 р. Справа №200/3045/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голуб В.А., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-168209-47 від 05.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-168209-47 від 05.12.2018 року.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився.

Позивач надав до суду заяву про проведення судового засідання в порядку письмового провадження.

Так, згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести судове засідання у порядку письмового провадження.

Крім того, позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

У клопотанні зазначено, що 05 грудня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області сформовано вимогу №Ф-168209-47 від 05.12.2018 року. Втім, вказану вимогу ОСОБА_1 отримала 22 грудня 2018 року. Позивач вказує, що оскільки вимога про сплату боргу була отримана на передодні святкових днів, знайти адвоката, який займається податковими спорами було складно і стало можливим лише на початку січня 2019 року. Крім того, позивач зазначає, що вона не змогла своєчасно звернутися до суду з відповідною заявою, оскільки відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України повинна була сплатити судовий збір за звернення до суду в розмірі 768,40 грн. Однак вказана сума є значною для неї та вона не мала змоги своєчасно її сплатити. Так, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за 2018 рік дохід ФОП ОСОБА_1 протягом року склав 16700 грн. Враховуючи те, що для збору коштів для сплати судового збору позивачу був необхідний певний час, вона не мала змоги своєчасно звернутися до суду з даним позовом. Також, ОСОБА_1 звертає увагу, що їй не було відомо про необхідність звернення до суду протягом 10-ти днів, оскільки вважала, що відповідно до п. 56.18 статті 56 та статті 102 Податкового кодексу України мала право оскаржити вимогу протягом 1095 днів з дня її прийняття. З огляду на наведене, позивач вважає, що строк звернення до адміністративного суду пропущений з поважних причин.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з порушенням 10- денного строку на оскарження спірної вимоги, що передбачений законом.

Суд, проаналізувавши встановлені обставини справи, вважає, що клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону № 2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

За положеннями частини другої статті 2 Закону № 2464-VI, виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону № 2464-VI є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону № 2464-VI

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон № 2464-VI.

В силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз. 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно абз.9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Як встановлено судом ОСОБА_1 отримала спірну вимогу 22 грудня 2018 року. Правом на оскарження вимоги в адміністративному порядку не скористалась і до адміністративного суду звернулась лише 27 лютого 2019 року.

Таким чином, звернувшись до суду 27 лютого 2019 року з позовом про скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) від №Ф-168209-47 від 05.12.2018 року, позивач пропустив 10-денний строк звернення до суду, який встановлений Законом № 2464-VI.

При цьому, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку та наведено обставини, які, на думку суду, вказують на поважність причин пропуску строку, з огляду на наступне.

По-перше, ОСОБА_1 звертає увагу, що вона не змогла своєчасно звернутися до суду з відповідною заявою, оскільки відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України повинна була сплатити судовий збір за звернення до суду в розмірі 768,40 грн. Однак вказана сума є значною для неї та вона не мала змоги своєчасно її сплатити. Так, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за 2018 рік дохід ФОП ОСОБА_1 протягом року склав 16700 грн.

Суд зауважує, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Реалізується право особи на захист у суді шляхом подачі позову до суду, яка підлягає оплаті судовим збором.

В основу постанови від 31.05.2017 року у справі № 3-164гс17 Верховний Суд України поклав положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практику Європейського суду з прав людини, які встановлюють, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Позиція ЄСПЛ стосовно сплати судового збору аналогічна: судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути «розумним». Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Водночас, у рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року ЕСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення з поважних причин, оскільки об`єктивно не могла вчасно сплатити судовий збір за подання адміністративного позову. Крім того, суд вважає за доцільне поновити строк звернення до суду з огляду на забезпечення основоположного права людини, гарантованого міжнародними нормативно-правовими актами-права на доступ до правосуддя.

Водночас, суд звертає увагу, що за положеннями пункту 1.1. статті 1 Податкового кодексу України, цей кодекс регулює відносини,, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення Податкового кодексу України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Крім того, буквальне тлумачення пункту 56.18 статті 56, статті 102 Податкового кодексу України, на положеннях яких посилається контролюючий орган, дає підстави для висновку, що ці норми застосовуються виключно до платників єдиного внеску.

Відтак, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону № 2464-VI, строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не застосовується.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

З огляду на те, що клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення задоволено та визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, суд вважає, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду має бути залишено без задоволення.

В свою чергу, представником відповідача заявлено клопотання, відповідно до якого він заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 173 КАС України визначено завдання підготовчого провадження, а саме остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

З урахуванням обставин справи, суд дійшов до висновку про перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 173 КАС України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст. 118, 121-123, 248, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду по адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-168209-47 від 05.12.2018 року, - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду,- залишити без задоволення.

Клопотання представника відповідача про розгляд адміністративної справи проводити за правилами загального позовного провадження,- задовольнити.

Розгляд адміністративної справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Призначити підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 16:00 год. 12.06.2019 року.

Продовжити строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з ініціативи суду.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя Голуб В.А.