Справа № 520/2796/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 р. Справа № 520/2796/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Спаскіна О.А.

суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/2796/19

за позовом Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Вовчанського коледжу Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка

третя особа Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління ДСНС у Харківській області ( далі позивач) звернувся до суду з позовом до Вовчанського коледжу харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка ( далі відповідач) про зобов`язання привести в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (протирадіаційне укриття) № 77074, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у придатний стан для використання за цільовим призначенням , згідно припису № 97 від 08.08.2018 року, а саме п.п.13-25.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 р. позов повернуто позивачу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, в зв`язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 р. та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України Про прокуратуру, Кодексу адміністративного судочинства України та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що в позовній заяві прокурором зазначено, що в особі держави у даному випадку виступає Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, яке є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноваженим, у т.ч. на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню. Також ним здійснюється державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах цивільного захисту на відповідній території. Вказаний орган, уповноважений на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, самостійно заходи представницького характеру на захист інтересів держави не вживає, що і зумовило звернення до суду саме прокурором.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином не обґрунтував і не навів підстав для представництва ним інтересів держави у цій справі, у зв`язку з чим відсутні підстави для звернення прокурора з цим позовом до суду в інтересах держави.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Згідно із ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частинами 1 та 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру).

Аналіз вищевказаної норми вказує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Судовим розглядом встановлено, що перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління ДСНС у Харківській області звернувся до суду з позовом до Вовчанського коледжу харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка в якому просив зобов`язати привести в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (протирадіаційне укриття) № 77074, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вул. Харківська,112, у придатний стан для використання за цільовим призначенням , згідно припису № 97 від 08.08.2018 року, а саме п.п.13-25 , оскільки Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, яке є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноваженим, у т.ч. на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню до суду з вказаним позовом не звернулось.

Проте, ні у суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції прокурором не надано доказів на підтвердження обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання, неможливість виконання або неналежне виконання Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, яке є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій та самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави.

Не звернення позивача з позовом, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору та підстав неможливості здійснення захисту не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Крім того, відсутні докази неможливості звернення або відмови у здійсненні зазначеного звернення до суду за захистом порушених інтересів Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, яке згідно із вимогами чинного законодавства, наділено відповідними повноваженнями самостійно звертатися до суду із зазначеним позовом. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази існування причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом чи його небажання здійснювати такий захист, а також не надано доказів, що свідчать про неналежне вчинення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області таких дій.

Навпаки, обставини справи свідчать про вжиття позивачем таких заходів, а саме: проведення перевірок щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки та винесення обов`язкових для виконання приписів щодо усунення виявлених порушень, притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання приписі). У той же час відповідний уповноважений орган держави, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження не може бути підставою для розгляду такого позову, а прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Сама по собі обставина не звернення державного органу з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично прокурор в даному випадку є альтернативним суб`єктом звернення, однак прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Європейський суд з прав людини вказав, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (див. рішення від 21.10. 2010 р. у справі "Дія-97" проти України" (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суд першої інстанції, що оскільки перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області належним чином не обґрунтував та не навів підстав для представництва ним інтересів держави у цій справі, то відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року по справі № 520/2796/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк

Постанова складена в повному обсязі 24.05.19р.

Помічник судді Сторож М.О.