Справа № 520/1411/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р. Справа № 520/1411/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи Пекареніна О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019, суддя Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.02.2019, по справі № 520/1411/19

за позовом ОСОБА_2

до Старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногівському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича третя особа: ОСОБА_1

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач), звернулась до суду з позовом до Старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича (далі по тексту - старший державний виконавець Ростовський Р.В.), третя особа - ОСОБА_1 , в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Ростовського Р. В., що були винесені в ході виконавчого провадження №55967611, а саме про накладення на ОСОБА_2 штрафів: від 08 січня 2019 року, від 08 січня 2019 року, від 03 січня 2019 року, від 02 січня 2019 року, від 26 грудня 2018 року, від 04 грудня 2018 року, від 04 грудня 2018 року, від 19 листопада 2018 року, від 19 листопада 2018 року, від 19 листопада 2018 року, від 08 січня 2018 року, від 08 січня 2019 року, від 10 січня 2019 року, від 11 січня 2019 року, від 15 січня 2019 року, від 15 січня 2019 року, від 10 січня 2019 року, від 08 листопада 2018 року, від 05 листопада 2018 року, від 22 жовтня 2018 року, від 11 жовтня 2018 року, від 04 жовтня 2018 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі №520/1411/19 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Ростовського Р. В., третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, третьою особою подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на винесення вказаної ухвали з порушенням норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року, закрити провадження у справі №520/1411/19.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказав на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням правил підсудності, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Зазначив, що даний спір виник з приводу правомірності прийняття постанов старшим державним виконавцем Ростовським Р.В. під час виконання виконавчого документа, виданого 19.02.2018 Ленінським районним судом м. Харкова по справі №635/1402/17 в межах цивільної справи, тому такий спір не є публічно-правовим і має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Отже, з викладених підстав, вважає вимоги апеляційної скарги такими, що підлягають задоволенню.

У надісланих додаткових поясненнях, посилаючись на вимоги ст.383 ЦПК України, зазначив, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи ДВС розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст.386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи ДВС, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на викладені доводи, підтримавши доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі №520/1411/19 про відкриття провадження по справі.

В судове засідання позивач та відповідач не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглянута за відсутності позивача та відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи та її представника, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Старшого державного виконавця Ростовського Р.В., третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов, суд першої інстанції виходив з того, що спір належить до юрисдикції адміністративних судів, має розглядатись в порядку адміністративного судочинства та підсудний Харківському окружному адміністративному суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною 2 статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо накладення штрафів за невиконання рішення суду, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Як встановлено під час судового розгляду, предметом оскарження є постанови державного виконавця, щодо накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду.

Враховуючи те, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, щодо накладення штрафу, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що справа за позовом ОСОБА_2 до Старшого державного виконавця Ростовського Р.В., третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Посилання апелянта на те, що дана справа підлягає розгляду в порядку визначеному ЦПК України, оскільки оскаржувані постанови прийняті в порядку примусового виконання судового рішення по цивільній справі, колегія суддів вважає необґрунтованим та зазначає.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 вище зазначеного Закону примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Аналіз наведених правових норм, а також положень ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 287 КАС України у сукупності з обставинами цієї справи дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення штрафу за невиконання судового рішення, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Дана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 06.06.2018 року у справі №127/9870/16-ц, від 06.06.2018 року по справі №921/16/14-г/15, від 20.09.2018 року по справі №821/872/17, від 17.10.2018 року по справі №826/5195/17, що в силу приписів ч.5 с.242 КАС України, враховується судом апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19.06.2018 у справі №815/4176/17 колегія суддів вважає помилковими, оскільки по даній справі є інший предмет спору.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі №520/1411/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року по справі № 520/1411/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 24.05.19.