Справа № 826/17930/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Надточій Т.М. , Тімокіна Л.В.,

від відповідача (апелянта): Макаренко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2019 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 19.04.2018р., -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" (з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 квітня 2018 року № 2, видане Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що, висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки та які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не ґрунтуються на вимогах законодавства та не відповідають дійсності.

Зокрема, позивач зазначає, що жодна з подій, передбачених абзацом 1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України не відбувалась по господарській операції між Товариством з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" та позивачем, а тому у нього були відсутні підстави для здійснення коригування в бік зменшення суми податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 8726761,80 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, відповідно до змісту якої просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2019 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги податковий орган посилається на обставини аналогічні викладеним в Акті перевірки та відзиві на позовну заяву.

Зокрема, останній стверджує, що відповідно до вимог ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого останній зазначає, що судом першої інстанції було досліджено всі обставини справи та прийнято законне рішення у відповідності до чинних норм матеріального права та з дотриманням вимог процесуального права.

З огляду на зазначене, позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення від 28 січня 2019 року - без змін.

Крім того, на підтвердження обґрунтованості позовних вимог та правомірності прийнятого судом рішення позивачем було подано до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення та докази.

У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі та відзиві - відповідно.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявних у справі матеріалів, в період з 28 лютого по 21 березня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 26 жовтня 2011 року по 30 вересня 2017 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 28 березня 2018 року №185/26-15-14-02-05/37885875.

Згідно з даними матеріалів акта перевірки, судом встановлено, що за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" задекларовано податковий кредит по податку на додану вартість у сумі 240776239 грн.

Разом з цим, перевіркою встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" (оптовий продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестпромгаз" (оптовий продавець) укладено договір №113/07-ПГ купівлі-продажу природного газу від 19 червня 2017 року, згідно умов якого оптовий продавець зобов`язується передати у власність оптового покупця природний газ, приведений до стандартних умов ((t)=200С, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа), а оптовий покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Відповідно до пункту 2.1 договору строки передачі газу у відповідному місяці передачі визначаються сторонами у додаткових угодах до договору.

Обсяг газу, що підлягає передачі оптовим продавцем оптовому покупцеві за цим договором у 2017 році складає до 10000,000 тис. куб. метрів (пункт 2.2 договору).

Згідно пункту 2.3 договору ціна за 1 тисячу куб. метрів визначається та узгоджується сторонами у додаткових угодах до договору.

Розділом 3 договору врегульовано порядок передачі, приймання та обліку газу.

З метою оформлення передачі газу від оптового продавця до оптового покупця, оптовий продавець зобов`язується своєчасно надавати оператору газотранспортної системи акти приймання-передачі газу та інші документи, що підтверджують зобов`язання оптового продавця передати оптовому покупцю, а оптового покупця прийняти у відповідному місяці передачі визначений в таких документах цього договору.

Не пізніше 3 (трьох) робочих днів місяця, наступного за останнім днем передачі газу у відповідному місяці передачі газу, оптовий покупець зобов`язується надати оптовому покупцеві підписані та скріплені печаткою оптового продавця, 3 (три) примірники акту приймання-передачі, у якому зазначаються фактичні обсяги переданого газу, а також підписані та скріплені печаткою оптового продавця 2 (два) примірники комерційного акту приймання-передачі, в якому зазначаються фактичні обсяги переданого газу та фактична вартість переданого газу. В цілях цього пункту останнім днем передачі газу у відповідному місяці передачі газу вважається день, в якому оптовий продавець передав оптовому покупцю обсяг газу, призначений до передачі у такому місяці передачі та зазначений у додатковій угоді, що встановлює та визначає обсяг газу. Оптовий покупець не пізніше 2 (двох) робочих днів, наступних за днем отримання актів, зобов`язується повернути оптовому продавцю один примірник оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання актів. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.п.3.1-3.4 договору).

Разом з цим, 17 липня 2017 року між ТОВ "Систем Активс" та ТОВ "Інвестпромгаз" укладено додаткову угоду №2 до вказаного договору купівлі-продажу природного газу, пунктом 1 якої передбачено, що оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю по даному договору в період серпня 2017 року обсяг газу - імпортованого на територію України за кодом УКТ ЗЕД становить до 10000,000 тис. куб. метрів.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 2 від 17 липня 2017 року, ціна за одну тисячу кубічних метрів газу становить 5666,67 грн., крім того ПДВ 20 % - 1133,33 грн. Всього ціна з ПДВ 20 % за 1000 куб. м. складає 600,00 грн.

При цьому, оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю газу в період серпня 2017 року у віртуальній торговій точці. Оплата за газ проводиться оптовим покупцем грошовими коштами на банківський рахунок оптового продавця до 21 липня 2017 року включно (пункти 3, 4 додаткової угоди № 2).

На виконання умов додаткової угоди №2 позивачем 18 липня 2017 року на рахунок ТОВ "Систем Активс" перераховано грошові кошти в сумі 52360030,80 грн., в т.ч. ПДВ 8726671,80 грн., на підтвердження чого в матеріалах справи наявні копії платіжних доручень №С8-650 від 18 липня 2017 року, №С8-651 від 18 липня 2017 року, №С8-652 від 18 липня 2017 року, №С8-677 від 20 липня 2017 року.

Тобто, сума перерахованих позивачем грошових коштів дорівнює вартості 7700,000 тис. куб. метрів природного газу.

18 липня 2017 року ТОВ "Систем Активс" складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №544 від 18 липня 2017 року на суму платежу 20400012,00 грн., в т.ч. ПДВ 3400002,00 грн. та №559 від 20 липня 2017 року на суму платежу 31960018,80 грн., в т.ч. ПДВ 5326669,80 грн.

Відтак, як стверджує позивач та вбачається з наявних матеріалів справи, у позивача виникло право на віднесення суми сплаченого у липні 2017 року ПДВ в розмірі 8726671,80 грн. до складу податкового кредиту за даний період, у зв`язку з чим ТОВ "Інвестпромгаз" відобразило суму ПДВ у розмірі 8726 671,80 грн. згідно податкових накладних №544 від 18 липня 2017 року та №559 від 20 липня 2017 року у складі податкового кредиту у декларації з податку на вартість за серпень 2017 року.

При цьому, на виконання умов додаткової угоди № 2 від 17 липня 2017 року до договору, ТОВ "Систем Активс" надало на підпис позивачу двосторонній акт №220 приймання-передачі природного газу від 31 серпня 2017 року про передачу позивачу протягом серпня 2017 року природного газу в обсязі 7700,000 тис. куб. метрів.

Вказаний акт підписано позивачем, що підтверджується наявними матеріалами справи. Також, 31 серпня 2017 року ТОВ "Систем Активс" та позивачем підписано акт приймання-передачі природного газу (балансуючий), однак останній не містить доказів узгодження вказаного акту Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз".

Водночас, 31 серпня 2017 року позивачем операція з постачання природного газу в кількості 7700,000 тис. куб. метрів відображена по рахунку 631 бухгалтерського обліку.

08 вересня 2017 року ТОВ "Систем Активс" надіслало позивачу лист № 665, в якому просило анулювати акт прийому-передачі природного газу від 31 серпня 2017 року на обсяг серпня 2017 року 7700,000 тис. куб. метрів, підписаного відповідного до договору від 19 червня 2017 року за №113/07-ПГ від ТОВ "Систем Активс" та ТОВ "Інвестпромгаз" на підставі технічної неможливості виконання.

За наведених обставин, перевіркою встановлено порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 192.1 статті 192, пункту 192.3 статті 192 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації), всього на суму 8726672,00 грн., в тому числі по періодам: вересень 2017 року - 8726672,00 грн.

В той же час, між позивачем та ТОВ "Систем Активс" не складалось жодних первинних документів, якими передбачалось чи підтверджувалось повернення природного газу в обсязі 7700,000 тис. куб. м.

На підставі вказаних висновків податковим органом 19 квітня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 2, яким ТОВ "Інвестпромгаз" зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 8 726672,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача були відсутні підстави для здійснення коригування в бік зменшення суми податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 8726761,80 грн., що свідчить про протиправність висновків податкового органу, на підставі яких контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як встановлено судом та вбачається з матерів справи, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень став встановлення перевіркою відсутності документів якими передбачалось чи підтверджувалось повернення природного газу в обсязі 7700,000 тис. куб. м.

Перевіряючи правомірність вказаних висновків контролюючого органу, колегія суддів зазначає про таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Вимогами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до абзацу 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як було встановлено судом, 18 липня 2017 року ТОВ "Систем Активс" складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №544 від 18 липня 2017 року на суму платежу 20400012,00 грн., в т.ч. ПДВ 3400002,00 грн. та №559 від 20 липня 2017 року на суму платежу 31960018,80 грн., в т.ч. ПДВ 5326669,80 грн.

Відповідні накладні були зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не спростовується відповідачем.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг (абзац 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, вимогами чинного законодавства визначено виключний перелік підстав для не віднесення платником податку сплачених сум до податкового кредиту.

При цьому, суд звертає увагу, що в акті перевірки відсутні будь-які зауваження щодо поданих ТОВ "Систем Активс" податкових накладних № 544 від 18 липня 2017 року на суму платежу 20400012,00 грн., в т.ч. ПДВ 3400002,00 грн. та №559 від 20 липня 2017 року на суму платежу 31960018,80 грн., в т.ч. ПДВ 5326669,80 грн.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом "в" пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

На виконання вказаних вимог норм чинного законодавства позивач відобразив в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року в рядку 20.3 декларації від`ємне значення з податку на додану вартість в розмірі 34144198,00 грн., яка в т.ч. включає суму 8726761,80 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Тобто, відповідно до наведених норм чинного законодавства, коригування суми податкового кредиту з податку на додану вартість відбувається у разі:

- зміни суми компенсації їх вартості, тобто збільшення або зменшення ціни товару/послуги;

- повернення товарів/послуг продавцю;

- повернення постачальником суми попередньої оплати.

Водночас, як правильно було встановлено судом першої інстанції жодна з трьох підстав не мала місця при здійснення господарської діяльності позивача з ТОВ "Систем Активс", а відтак колегія суддів погоджується із висновком Окружного адміністративного суду м. Києва, що у позивача були відсутні підстави для здійснення коригування в бік зменшення суми податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 8726761,80 грн., що свідчить про протиправність висновків податкового органу, на підставі яких контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано обґрунтованих доказів на спростування доводів позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини або порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.243-245, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено 23 квітня 2019 року