Справа № 360/1925/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1925/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача в наданні інформації, яка запитувалась позивачем в пунктах три та п`ять запиту на отримання публічної інформації від 25.03.2019;

- зобов`язати відповідача надати інформацію, яка запитувалась позивачем у пунктах три та п`ять запиту на отримання публічної інформації від 25.03.2019 (а.с.3-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. Право на пенсію позивачу дала праця на посадах пов`язана з роботою із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та 2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 36 від 16.01.2003 року. Після призначення позивачу пенсії, у останнього виникли сумніви щодо правильності її обрахування, оскільки має великий стаж роботи, що суттєво впливає на розмір призначеної пенсії, тобто пенсія повинна бути більшою, ніж фактично отримує позивач. Також, під час оформлення пенсії, позивачем були надані всі документи, які підтверджують страховий та трудовий стаж, а також відомості про заробітну плату за весь період страхового стажу як до 1 липня 2000 року, так і після зазначеної дати. У зв`язку із сумнівами щодо правильності розрахунку позивачу пенсії, останній звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» із запитом на отримання публічної інформації до Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області. В своєму запиті позивач просив надати інформацію про наступне: прийняти цей запит та розглянути його відповідно до норм діючого законодавства України, а саме протягом п`яти днів з дня отримання; надати інформацію з обґрунтування відповідних розрахунків (формули, значення, періоди тощо), яким чином була розрахована пенсія; надати детальну інформацію про розрахунок йому заробітної плати (доходу), яка визначалась відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислювалась пенсія, зазначити конкретні періоди страхового стажу і трудового стажу та розміри заробітної плати (доходу), суму середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, суму коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць, страховий стаж за місяці, які враховано для визнання коефіцієнта заробітної плати (доходу); надати інформацію, які виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії, були взяті для обчислення та призначення пенсії, зазначити конкретний вид (види) виплати (доходу) і конкретні періоди; у випадку, якщо якісь періоди страхового або трудового стажу, або заробітна плата (дохід), їх коефіцієнти не бралися для обчислення пенсії, просив зазначити конкретні розміри заробітної плати (доходу) та періоди які не бралися для обчислення пенсії з зазначенням конкретної підстави (обґрунтування) з посиланням на норму закону; надати для ознайомлення пенсійну справу та під час ознайомлення просив надати можливість здійснити необхідні копії, виписки та фотографування; про результати розгляду цього запиту просив сповістити письмово направивши відповідь поштовим зв`язком.

09 квітня 2019 року позивач отримав від відповідача лист-відповідь від 03.04.2019 року № 41/К-14 згідно якого повідомлялося лише про те, яка заробітна плата була взята для розрахунку пенсії, тобто відповідь на перше та друге питання запиту. Як зазначив позивач, по тексту листа відповідача жодним чином не можливо побачити відповіді на третє і п`яте питання. Тому фактично відповідач ухилився від надання повної, змістовної, достовірної інформації, яка була затребувана у запиті, а саме в пунктах 3 та 5, що є грубим порушенням статті 14, частини другої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Запитувана позивачем інформація в пунктах 3 та 5 запиту має для нього значення, оскільки останній досі не може впевнитися в тому, чи правильно була розрахована пенсія та чи всі періоди роботи були взяті, чи деякі були відкинуті, та якщо так, то з яких правових підстав. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач позов не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян 20.05.2019 за вхідним реєстраційним номером 27430/2019 надав відзив на позовну заяву від 15.05.2019 №4820/08 (а.с.15-16), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Пенсію йому було призначено з 15.02.2017 року відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Протокол №499 від 26.04.2017 року).

Щодо надання детальної інформації на запит ОСОБА_1 щодо отримання публічної інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зазначило, що відповідь було надано 03.04.2019 року № 41/К-14. Відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду мають право ознайомлюватись з матеріалами пенсійної справи, отримувати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії, про періоди страхового стажу та заробітної плати, яка врахована при розрахунку пенсії, копії документів, які знаходяться в пенсійній справі.

Вся запитувана інформація міститься в матеріалах справи, як то: протоколи, розпорядження, розрахунки стажу та заробітної плати та інше.

Також відповідач зазначив, що у органах Пенсійного фонду України діє автоматизована система оброблення пенсійної документації на базі комп`ютерних технологій (АСОПД/КОМТЕХ-W). Проекти забезпечують автоматизацію процесів призначення, перерахунку, нарахування пенсій, допомоги, компенсаційних виплат тощо, масові перерахунки, формування документів з виплати, бухгалтерської та статистичної звітності в органах Мінпраці, ПФУ на базі діючих законодавчих та нормативних актів України. АСОПД/КОМТЕХ, АСОПД/КОМТЕХ-W функціонують в районних (міських), обласних управліннях Пенсійного фонду України. З 01.10.2018 року впроваджується програмне забезпечення "Централізована система призначення та виплата пенсій"(ППВП).

Щодо визнання протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганскої області в наданні інформації, яка запитувалась ОСОБА_1 у зазначених пунктах 3 та 5 запиту на отримання публічної інформації від 25.03.2019 року відповідач зазначив, що відповідь було надано 03.04.2019 року в повному обсязі у розумінні фахівця, який її надавав та у відповідності до діючого пенсійного законодавства.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1-2).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.1997 року Золотівським ВМ Первомайського МВУМВС України в Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

З 15.02.2017 отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (а.с.20,57).

25.03.2019 позивач звернувся до відповідача з запитом на отримання публічної інформації, в якому просив:

1. прийняти цей запит та розглянути його відповідно до норм діючого законодавства України, а саме протягом п`яти днів з дня отримання;

2. надати інформацію з обґрунтування відповідних розрахунків (формули, значення, періоди тощо), яким чином була розрахована пенсія;

3. надати детальну інформацію про розрахунок заробітної плати (доходу) яка визначалась відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з якої обчислювалась пенсія, зазначити конкретні періоди страхового стажу і трудового стажу та розміри заробітної плати (доходу), суму середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, суму коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць, страховий стаж за місяці, які враховано для визнання коефіцієнта заробітної плати (доходу);

4. надати інформацію, які виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії, були взяті для обчислення та призначення пенсії, зазначити конкретний вид (види) виплати (доходу) і конкретні періоди;

5. у випадку, якщо якісь періоди страхового або трудового стажу, або заробітна плата (дохід), їх коефіцієнти не бралися для обчислення пенсії, просив зазначити конкретні розміри заробітної плати (доходу) та періоди, які не бралися для обчислення пенсії з зазначенням конкретної підстави (обґрунтування) з посиланням на норму закону;

6. надати для ознайомлення пенсійну справу та під час ознайомлення просив надати можливість здійснити необхідні копії, виписки та фотографування;

7. про результати розгляду цього запиту просив сповістити письмово, направивши відповідь поштовим зв`язком за адресою: 93297, м . Золоте-3, АДРЕСА_1 , або надати наручно зателефонувавши по телефону НОМЕР_3 (а.с.7).

На звернення позивача від 25.03.2019 відповідачем надано відповідь від 03.04.2019 №41/К-14 у розумінні фахівця, який її надавав (а.с.8-9).

Позивач вважає, що відповідач не надав інформацію, яка запитувалась у пунктах три та п`ять запиту на отримання публічної інформації від 25.03.2019, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За загальним правилом, публічна інформація, є відкритою. Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію.

Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

У відповідності до частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Нормами статті 6 Закону № 2939-VI визначено критерії обмеження доступу до публічної інформації. Згідно частини другої цієї статті, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Таким чином, доступ до інформації може бути обмежено лише за умови додержання сукупності всіх трьох зазначених підстав, які в розглянутому спорі відсутні.

Частиною 2 статті 10-1 Закону № 2939-VI визначено, що будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Згідно з пунктом 6 статті 14 Закону № 2939-VI розпорядник інформації зобов`язаний, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також, у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Відповідно до статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію, відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Аналіз визначення та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VI, свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, у тому числі інформація, пов`язана з виконанням особами делегованих повноважень суб`єктів владних повноважень, згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що вся запитувана позивачем інформація міститься в матеріалах пенсійної справи та отримана із Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Створювачем цієї інформації є управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області як територіальний орган Пенсійного Фонду України під час виконання своїх обов`язків щодо призначення громадянину пенсії.

Оглядом відповіді відповідача від 03.04.2019 №41/к-14 на публічний запит позивача судом встановлено, що вона дійсно не містить повної інформації, яку запитував позивач у пунктах 3 та 5 запиту.

При цьому вказані обставини свідчать про допущення відповідачем бездіяльності щодо ненадання інформації в повному обсязі, а не про відмову в наданні інформації, як зазначає позивач у позові.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із того, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від протиправних рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Предметом заявленого позивачем спору, є відмова в наданні інформації, проте судом встановлено, що відповідач фактично надав інформацію, але не в повному обсязі, як запитував позивач, і саме це є порушенням прав позивача на доступ до публічної інформації.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54398764).

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо ненадання в повному обсязі запитуваної інформації, яку позивач перелічив в пунктах 3 та 5.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, проаналізувавши систематично вказані норми права та фактичні обставини справи, встановивши протиправну бездіяльність відповідача, з метою захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог з обранням належного способу захисту прав позивача.

Як наслідок, позовні вимоги підлягають задоволенню з корегуванням способу захисту порушених прав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн (а.с.2).

Оскільки рішення прийнято на користь позивача, то судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Викладені з цього приводу заперечення відповідача суд вважає неприйнятними, оскільки відшкодування понесених судових витрат не ставиться в залежність наявності або відсутності на це коштів у сторони, з якої присуджується таке відшкодування.

За приписами частини 1 статті 371 КАС України рішення суду, прийняті в адміністративних справах щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію підлягають до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.2, 90, 242, 245, 246, 255, 295, 371, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо ненадання ОСОБА_1 запитуваної інформації, яка перелічена в пунктах 3 та 5 запиту на отримання публічної інформації від 25 березня 2019 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (, місцезнаходження: 93300, Луганська область, м.Попасна,вул.Шкільна,2) надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) інформацію, яка запитувалась в пунктах 3 та 5 запиту на отримання публічної інформації від 25 березня 2019 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (, місцезнаходження: 93300, Луганська область, м.Попасна, вул.Шкільна,2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова