Справа № 357/9262/17
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/9262/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кошель Б.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 . до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року відповідач, Головне управління Національної поліції в Київській області, звернувся до суду першої інстанції із заявою про поворот виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2017 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року у задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Київській області про поворот виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 . до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про поворот виконання судового рішення. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

17 травня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому позивач повністю підтримує ухвалу суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

20 травня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Національної поліції в Київській області про розгляд справи без участі представника відповідача.

Позивач про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області та визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму установленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року зазначену постанову залишено без змін.

У зв`язку з набранням постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2017 року законної сили, за заявою позивача, видано ОСОБА_1 . виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Київській області призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності в розмірі 200- кратного прожиткового мінімуму установленого законом для працездатних осіб.

06.03.2018 року платіжним дорученням №1809 Головним управлінням Національної поліції в Київській області було виконано рішення суду та нараховано ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 275 600, 00 грн.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2018 року постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

14 січня 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява Головного управління Національної поліції в Київській області про поворот виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2017 року. Так, відповідач вважає, що нарахування одноразової допомоги має здійснюватись відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» при встановленні ІІ групи інвалідності в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб та просив стягнути надмірно нараховані грошові кошти у розмірі 110 прожиткових мінімумів, що становить 151 580 грн. 00 коп.

Cуд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищевказаної заяви про поворот виконання судового рішення, виходив з того, що поворот виконання судового рішення у даному випадку можливий лише у разі, якщо позивач обґрунтовував зміст позовних вимог завідомо неправдивими відомостями або поданням підроблених документів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 380 КАС України питання про поворот виконання судових рішень суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної сторони.

Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ врегульовані статтею 381 КАС України.

Так, відповідно до ст. 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Відтак, колегія суддів наголошує, що поворот виконання рішення допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, статтею 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Отже, одноразова грошова допомога не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06.03.2018 року платіжним дорученням №1809 Головним управлінням Національної поліції в Київській області було виконано рішення суду та нараховано ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 275 600, 00 грн.

Як наголошувалось вище, Верховним Судом судові рішення, на виконання яких позивачеві сплачені кошти, були скасовані, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Водночас, висновки Верховного Суду не грунтуються на тому, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2017 року була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

До того ж, в матеріалах справи відсутні та апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що скасована постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2017 року була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, що виключає можливість повороту виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо не вірного застосування судом першої інстанції ст.381 КАС України, та не врахування того, що одноразова грошова допомога не є заробітною платою, іншим видом грошового утримання у відносинах публічної служби, а тому наявні підстави для повороту виконання судового рішення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки скасоване судове рішення стосувалося присудження виплати у відносинах публічної служби.

Слід звернути увагу, що Головне управління Національної поліції в Київській області не позбавлено права звернутись повторно із заявою про поворот виконання у разі виникнення підстав, передбачених КАС України або вирішити питання щодо стягнення з позивача коштів в установленому чинним законодавством порядку.

При цьому, колегія суддів зауважує, що спосіб повороту виконання судового рішення, зазначений у заяві, порушує право на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року).

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 13 лютого 2019 року та не можуть бути підставами для її скасування.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Головного управління Національної поліції в Київській області про поворот виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2017 року.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 21.05.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма