Справа № 160/816/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20 лютого 2019 року Справа № 160/816/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача Ширяєва В.Д.
представників відповідача Матвієвського Ю.А.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Маджента Україна», перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області. Підприємство сплачує податки та збори до бюджету, зокрема податок на прибуток приватних підприємств та податок на додану вартість.
Як зазначає, повноважний представник позивача, податковий борг у Товариства з обмеженою відповідальністю «Маджента Україна» виник у зв`язку із зростання податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 1 025 711,52 грн. та з податку на прибуток в сумі 42 786, 00 грн.
Так, загальна сума податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маджента Україна» складає 1 068 497, 52 грн.
Відповідно до стю.59 ПК України, у зв`язку з несплантою до бюджету сум податкового боргу Державою податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпроптеровській області, в автоматичному режимі сформовано на направлено на адресу ТОВ «Маджента Україна» податкову вимогу від 08.12.2014 р. №3062-25, яка направлена останньому 12.12.2014 р.
Всього, сума податкового боргу у ТОВ «Маджента Україна» складає у розмірі 1 068 497,52 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.
Суд зазначає, що 20.02.2019 р. на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником відповідача було подано заяву, в якій зазначено, що адміністративний позов у справі №160/816/19 відповідач - ТОВ «Маджента Україна» визнає у повному обсязі.
В судове засідання, призначене на 20.02.2019 р., з`явився повноважний представник позивача та повноважний представник відповідача. Третя особа до зали судового засідання свого представника не направила, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Суд зазначає, що в судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважені представники як позивача, так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
У зв`язку з неявкою в судове засідання повноважного представника третьої особи, думка останнього щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 20.02.2019 року.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що станом на 20.02.2019 р. за ТОВ «Маджента Україна» рахується податковий борг на загальну суму 1 068 497,52 грн., який виник з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що зазначені вище податкові повідомлення-рішення є узгодженими, та такими, що підлягають сплаті.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема з визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п.п.14.1.152 ст.14 ПК України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Відповідно до п.п.14.1.162 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Відповідно до пп.14.1.175 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до ст.129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Статтею 137 ПК України визначається порядок обчислення податку на прибуток підприємств та сплати. Податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст.180, 181 ПК України визначаються платники податку на додану вартість, а також вимоги щодо реєстрації осіб як платників податку.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного податкового законодавства, так і документів, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає, що позивачем - Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було правомірно визначеного суму узгодженого грошового зобов`язання в сумі 1 068 497, 52 грн., яка при цьому повністю визнана повноважним представником відповідача, що підтверджується заявою від 02.02.2019 р., яка міститься в матеріалах справи.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
За змістом ч.4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи той факт, що судові витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, позивачем - Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління здійснено не було, відтак у суду відсутні підстави для присудження останньому судового збору у розмірі 78 809,93 грн., відповідно до платіжного доручення №66 від 30.10.2018 р.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова