Справа № 200/12340/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року справа №200/12340/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.,

Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання:

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_1 (за договором), ОСОБА_2

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції - Грищенко І.Є.) від 12 лютого 2019 року у справі №200/12340/18-а (дата складання повного тексту рішення 21 лютого 2019 року) за позовом ОСОБА_2 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач або Управління) про визнання протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення з повторного розгляду заяви від 20 березня 2017 року № 968 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі №227/1780/17; зобов`язання розглянути заяву від 20 березня 2017 року №968 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийняти відповідне рішення згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права.

Позивач наголошує на тому, що всупереч приписам ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини п`ятої ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, за наслідками повторного розгляду його заяви від 20 березня 2017 № 968 відповідач не прийняв жодного рішення. Натомість надав відповідь у формі листів. Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що його позов спрямований на контроль за виконанням судового рішення, оскільки листом від 19 жовтня 2018 року №214(85)/5-19-01-15 Управління повідомило, що повторно розглянуло заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі рішення суду, однак жодного рішення за результатами такого розгляду не приймало. Посилаючись на пункт 4 частини 1 ст. 5 КАС України, позивач стверджує, що має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звертатися до адміністративного суду з вимогою про захист його прав шляхом визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання його вчинити певні дії. Позивач вважає, що суд першої інстанції формально виніс спірне судове рішення, не забезпечивши ефективного захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що 20 березня 2017 року позивач завернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач рішенням від 19 травня 2017 року відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного загального та пільгового стажу роботи в підземних умовах.

Позивач не погодився із цим рішенням та оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі № 227/1780/17 апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена частково; постанова Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у справі № 227/1780/17 скасована; визнано протиправним та скасовано рішення Управління від 19 травня 2017 року № 968 про відмову у призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2 ; Управління зобов`язано зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком № 1 період роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на публічному акціонерному товаристві «Шахта ім. О.Ф. Засядька»; на Управління покладено обов`язок повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 20 березня 2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на публічному акціонерному товаристві «Шахта ім. О.Ф. Засядька».

У відповідь на звернення позивача з приводу виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року Управління листами від 28 серпня 2018 року № 75/Б-10-01-15 та від 11 вересня 2018 року № 168(75)/5-19-01-01 повідомило, що це судове рішення залишено без виконання, оскільки період роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на публічному акціонерному товаристві «Шахта ім. О.Ф. Засядька» вже був зарахований до пільгового та загального страхового стажу за Списком № 1.

Листом від 19 жовтня 2018 року № 214(75)-19-01-15 Управління повідомило позивача, що на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року заява про призначення пенсії від 20 березня 2017 року №968 розглянута повторно. За результатами розгляду цієї заяви встановлено, що період роботи, який суд зобов`язав зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1, був зарахований Управління ще на дату прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії від 19 травня 2017 року № 968. У зв`язку з цим повторне рішення з приводу призначення пенсії позивачу Управлінням не приймалося.

Наведені вище фактичні обставини свідчать про те, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі № 227/1780/17. Предметом розгляду в межах цієї справи є бездіяльність, яка, за висновком позивача, була допущена Управлінням і полягала у тому, що останнє повторно не розглянуло заяву про призначення пільгової пенсії та не прийняло рішення з цього питання.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, регламентовані розділом IV КАС України.

Так, відповідно до частини першої ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що КАС України передбачає наступні види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст. 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З огляду на це колегія суддів відхиляє доводи апелянта стосовно того, що, відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції порушив ст. ст. 2, 5 КАС України в частині виконання судом завдань адміністративного судочинства, а також права особи звертатися до адміністративного суду з позовом до суб`єкта владних повноважень, який би містив вимоги про визнання протиправною бездіяльності такого суб`єкта владних повноважень та про зобов`язання його вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, які полягають у тому, що відмовивши у задоволенні позову з формальних підстав, суд першої інстанції не забезпечив ефективного захисту порушених прав позивача.

Проаналізувавши предмет позову у цій справі, колегія суддів дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення - постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі 227/1780/17, яким відповідача зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 20 березня 2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи з 01 січня 2000 року по 26 грудня 2007 року на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька».

Обраний позивачем спосіб захисту у цій справі, а саме зобов`язання Управління розглянути його заяву від 20 березня 2017 року № 968 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийняти відповідне рішення згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, є одним із способів виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2018 року.

Наведене зумовлює висновок, що у спірних правовідносинах існують обставини, з якими КАС України пов`язує здійснення судового контролю за виконанням судового рішення. Як наслідок, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення були порушені його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, на що звертає увагу Верховний Суд, зокрема у постанові від 27 листопада 2018 року у справі №520/11829/17 (провадження № К/9901/51263/18).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильним, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 200/12340/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 200/1240/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 21 травня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 21 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена до Верховного суду України протягом тридцяти днів - з дня її проголошення.

Головуючий: Т. Г. Гаврищук

Судді: А. А. Блохін

І. В. Сіваченко