Справа № 477/1142/19
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1142/19
Провадження №2-а/477/19/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Семенової Л.М.,

при секретарі Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та сержанта поліції першого взводу другої роти першого батальйону в Миколаївському департаменті патрульної поліції Соляник Дениса Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , що здана на відділення поштового зв`язку 08.05.2019 року, до відповідачів - Департаменту патрульної поліції та сержанта поліції Соляник Д.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №050997 від 29.04.2019 року. Також позивач просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси, зокрема вказує на те, що відповідач позбавив його можливості скористатись в повному обсязі правами, визначеними ст.268 КУпАП та скористатися правовою допомогою, висловлювати думку щодо притягнення до адміністративної відповідальності; встановив винність позивача наперед, лише на підставі власної думки та без доказів, розглянув справу на місці зупинки, що є неприпустимим. Посилається на невідповідність Постанови, затвердженому бланку. Вказує про відсутність у його діях адміністративного правопорушення, зокрема відсутність порушень з його боку п. 31.4.7. «ї» ПДР, адже ним не здійснювалося перевезення будь-якого вантажу.

Позивач ОСОБА_1 до суду не прибув. Надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції до суду не прибула, направила клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії матеріалів позову 21.05.2019 року, що не надало можливість підготувати відзив та направити відзив на позовну заяву. Також послалась на вимоги ч.5 ст. 162 КАС України щодо строків подання відзивів, що не може бути меншим 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.

Зазначені представником позивача мотиви відкладення розгляду справи суд не вважає поважними. Більш того, положення ч.5 ст. 162 КАС України не розповсюджуються на дану категорію справ, адже за вимогами частини 1 ст. 286 КАС - адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В день прийняття рішення про відкриття провадження судом було здійснено заходи для направлення копій матеріалів позову відповідачам засобами електронного зв`язку, однак з технічних причин, таке відправлення не надалося можливим.

В той же час, за даними зворотніх поштових повідомлень та зі змісту клопотання представника відповідача, копії матеріалів позову відповідачам було вручено 21.05.2019 року.

Більш того, за положеннями ч.ч.2 та 3 ст. 268 КАС, - учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Дані на веб-порталі судової влади України щодо розгляду даної справи були розміщені 15.05.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС - неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За вказаного, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно постанови серії ДП18 №050997 від 29 квітня 2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом о темну пору доби, зокрема о 23-45 годині, у якого не горів задній правий габаритний ліхтар, чим порушено п. 31.4.7 Ї ПДР та передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 не погодившись із даною постановою, оскаржив її до суду в межах визначених норами КУпАП строків.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, що відповідає положенням частин 2 ст. 258 КУпАП, зокрема нею передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції .

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, що також передбачається положеннями ч.4 ст. 258 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Які обставини завадили виконанню вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, під час розгляду справи на місці зупинки, як то вказує позивач у своїй позовній заяві, обґрунтувань щодо цього не навів.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що у даному випадку справа про адміністративне правопорушення була правомірно розглянута на місці вчинення правопорушення.

Також позивач посилається на те, що оскаржувана постанова серії ДП18 № 050997 від 29.04.2019 року за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В оскаржуваній постанові дійсно не зазначені порядок сплати штрафу, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Разом з тим, відсутність таких відомостей у постанові інспектора не може бути достатньою підставою для задоволення адміністративного позову. Зміст оскаржуваної постанови дає можливість встановити суть та обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також особу, яка його вчинила. Недоліки в оформленні оскаржуваної постанови не впливають на можливість перевірки судом факту порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірності рішення поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Щодо керування транспортним засобом в темну пору доби із несправним заднім габаритним ліхтарем, то позивач сам у своїй позовній заяві не заперечує таких подій. Вказує, що просив поліцейського надати йому можливість здійснити заміну габаритної лампочки на місці зупинки. Тобто факт керування транспортним засобом у темну пору доби з несправним габаритним ліхтарем позивачем не заперечується.

В той же час, позивач не вбачає у своїх діях порушення п. 31.4.7 ї) Правил дорожнього руху, яким забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж.

Вказуючи, що перевезення будь-якого багажу ним не здійснювалось, позивач зазначає, що порушення ч.1 ст. 121 КУпАП ним допущено не було.

В той же час, відповідно до пункту 31.6 б) Правил дорожнього руху України 31.6. Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

За пунктом 1.3 - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху на водія покладається обов`язок, в тому числі бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За наведеного вище, встановлення порушень Правил дорожнього руху та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідним Законом, не спростовує відповідальності водія лише через невірне зазначення поліцейським відповідного пункту Правил що порушено.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та сержанта поліції першого взводу другої роти першого батальйону в Миколаївському департаменті патрульної поліції Соляник Дениса Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення ДП18 №050997 від 29.04.2019 року, а також закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова