Справа № 640/3602/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 травня 2019 року № 640/3602/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК»
до третя особа про Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі - ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо підготовки та подання головному управлінню Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток;

- зобов`язати відповідача подати до головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 3 809 650, 15 грн., що сплачені ним у якості авансового платежу на прибуток.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою, у якій просив підготувати та подати до відповідної казначейської служби висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток, що обліковується на рахунку №1003 «Дебіторська заборгованість за податком на прибуток ГО» та станом на 01 листопада 2018 року становить 3 809 650, 15 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач не підготував та не подав висновок про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток до відповідної казначейської служби, позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня її вручення йому для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

Крім того, зазначеною ухвалою було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

20 березня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що позивач, станом на 08 лютого 2019 року перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби, про що позивача було повідомлено листом ГУ ДФС у м. Києві від 08 лютого 2019 року №22900/10/26-15-07-05-15. Оскільки інтегровані картки платника АТ «БРОКБІЗЕСБАНК» у ГУ ДФС у м. Києві відсутні, відповідач не може підготувати та подати висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток.

Представник третьої особи, копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 07 березня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте своїм правом не скористався, письмових пояснень по суті справи суду не надав.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2019 року ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернулось до відповідача з заявою за вих. №252 про підготовку висновку про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та передачі висновку для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України у розмірі 3 809 650, 15 грн.

ГУ ДФС у м. Києві листом від 08 лютого 2019 року №22900/10/26-15-07-05-15 повідомило позивача про те, що відповідно до ІС «Податковий блок» платник ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС.

Також, у зазначеному листі відповідач зазначив, що для повернення зазначеної суми позивачу необхідно звернутись з відповідною заявою до Офісу великих платників ДФС.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо підготовки та подання головному управлінню Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Таким чином, з контексту наведеного визначення слідує, що якщо до бюджету зараховано за певний період більше ніж узгоджено сум податку, то таке перевищення слід вважати надмірною сплатою грошових зобов`язань.

В силу підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 зазначеної статті Кодексу помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункти 43.3 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України).

З правового аналізу наведених норм можна дійти висновку, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву зазначає, що у нього відсутні повноваження щодо підготовки висновку для повернення позивачу надмірно сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, оскільки позивач перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, саме до якого він повинен звертатись з відповідною заявою.

При цьому, позивач у своїй позовній заяві також зазначає, що він перебуває на обліку в Офісі великих платників податків, однак причини звернення з заявою щодо підготовки висновку для повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток до ГУ ДФС у м. Києві не наводить.

Пунктами 41.1, 41.2 та 41.3 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Згідно з Положенням про Офіс великих платників податків ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 14 червня 2018 року №374, Офіс великих платників податків ДФС є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується ДФС України. Офіс великих платників податків є органом доходів і зборів.

Офіс великих платників податків забезпечує реалізацію повноважень ДФС України у взаємовідносинах з великими та іншими платниками та здійснює їх податкове супроводження.

Офіс великих платників податків, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів;

- контролює своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;

- здійснює контроль за дотриманням податкового і митного законодавства, законодавства щодо трансферного ціноутворення, законодавства щодо адміністрування єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого законом покладено на ДФС;

- реєструє та веде облік платників податків, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводить диференціацію платників податків;

- забезпечує достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

- здійснює ведення обліку податків і зборів, платежів, єдиного внеску.

Крім того, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву посилався на відсутність у нього повноважень на звернення до відповідної казначейської служби з висновком про повернення позивачу надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток у зв`язку з тим, що позивач перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, а тому просив замінити відповідача на належного - на Офіс великих платників податків ДФС.

Копія зазначеного відзиву була направлена позивачу, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 20 березня 2019 року. Проте, позивач своїм правом не скористався, відповідь на відзив суду не надав, своєї думки з приводу заміни відповідача у справі суду не висловив, заяви про зміну або уточнення позовних вимог до суду не направив.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач, перебуваючи на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДФС, повинен був звертатись із заявою про підготовку та подання відповідному управлінню казначейської служби висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток саме до Офісу великих платників податків ДФС, а не до Головного управління ДФС у м. Києві, яке є відповідачем у даній справі, а відтак в спірних правовідносинах ним обрано неналежний спосіб судового захисту.

У той же час, позов жодним чином не обґрунтований доводами позивача щодо наявності повноважень у відповідача, до якого звернуті відповідні вимоги, діяти у спосіб про який просить позивач, за обставин перебування останнього на обліку в іншому контролюючому органі.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У той же час, позивач не довів, що бездіяльність відповідача є протиправною у зв`язку з чим, його належить зобов`язати вчинити певні дії.

Отже, матеріали справи свідчать, що відповідач діяв згідно приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко