Справа № 120/1083/19-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 травня 2019 р.

Справа № 120/1083/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання Ніконової Тетяни Василівни,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

позивач у судове засідання не з`явився,

розглянувши в ході підготовчого судового засідання клопотання позивача та представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до комунального підприємства "Школяр" про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до комунального підприємства "Школяр" про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву та призначено підготовче засідання.

16 квітня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказав на непідсудність цієї справи адміністративному суду, в зв`язку із чим зазначив, що наявні підстави для закриття провадження у справі. Зокрема, у відзиві йдеться про те, що комунальне підприємство "Школяр" здійснює діяльність на принципах повного госпрозрахунку. Окрім того, комунальне підприємство здійснює виробничу та комерційну діяльність з метою отримання прибутку, про що зазначено у його статуті. На думку відповідача, комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, а рішення, що оскаржуються, прийняті ним як суб`єктом господарювання щодо визначення постачальника продукції для реалізації статутних завдань комунального підприємства. Отже, відповідач зазначає, що за суб`єктним складом та змістом спірних правовідносин розгляд цієї справи належить до юрисдикції господарського суду.

20 травня 2019 року до суду від позивача також надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що визначені пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України). Також у клопотанні позивач просила вирішити питання про повернення сплаченого нею при зверненні до суду судового збору.

В ході підготовчого судуового засідання 20 травня 2019 року представник відповідача підтримала раніше подане клопотання про закриття провадження у справі.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце його проведення повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням положень пункту 1 частини 3 статті 205 КАС України суд дійшов висновку підготовче засідання проводити у відсутності позивача.

Розглянувши клопотання позивача та представника відповідача щодо закриття провадження у справі, суд зважає на таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Частиною 1 статті 19 КАС України визначено справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, пунктом 1 вказаної вище частини передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відтак, із аналізу наведених вище норм слідує, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням таким суб`єктом владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, слід звернути увагу на тому, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб визначити спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав стверджувати про наявність у спірних правовідносинах спору публічного характеру. З метою визначення характеру спірних правовідносин слід також з`ясувати, у зв`язку із чим виник спір і за захистом яких прав та інтересів звернулася особа до суду.

Як свідчать обставини, що спонукали позивача звернутися до суду з цим позовом, спірні правовідносини виникли у зв`язку із проведенням комунальним підприємством "Школяр" тендерних процедур на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", одним із учасників яких була і позивач.

Особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади врегульовано Законом України "Про публічні закупівлі".

Так, у статті 1 вказаного Закону наведено визначення основних термінів; під замовниками розуміються органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Із наведеної норми слідує, що замовниками в розумінні Закону України "Про публічні закупівлі" виступають, в тому числі й юридичні особи та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади при наявності певних ознак, однак, лише при умові, якщо така діяльність не здійснюється такими юридичними особами чи їх об`єднаннями на промисловій чи комерційній основі.

Проте, як свідчить статут комунального підприємства "Школяр", комунальне підприємство створено Вінницькою міською радою, перебуває у власності територіальної громади міста Вінниці (пункт 1.1 статуту). Підприємство є юридичною особою; підприємство здійснює свою діяльність на принципах повного госпрозрахунку (пункт 1.2 статуту). Підприємство є самостійним господарюючим суб`єктом із статусом комунального підприємства з дня його державної реєстрації (пункт 2.1 статуту). Підприємство здійснює виробничу та комерційну діяльність з метою отримання прибутку (пункт 2.2 статуту). Підприємство створено з метою здійснення виробничої, торгової та іншої господарської діяльності, виконання робіт, надання послуг у сфері виробництва і реалізації продукції та громадського харчування з метою одержання прибутку (доходу) в порядку та засобами, які не суперечать законодавству (пункт 3.1 статуту).

Відтак, статут комунального підприємства "Школяр" підтверджує те, що метою створення комунального підприємства є здійснення господарської діяльності саме з метою отримання прибутку, що, в свою чергу, виключає в даних спірних правовідносинах можливість бути замовником в розумінні Закону України "Про публічні закупівлі", що слідує з визначення терміну "замовник", наведений у статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі".

Окрім того, у статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" наведено визначення договору про закупівлю, під яким розуміється договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Таким чином, наслідком публічної закупівлі є укладення договору (господарсько-правового або цивільно-правового) між замовником та учасником, якого визнано переможцем.

Отже, на переконання суду, у спірних правовідносинах комунальне підприємство "Школяр" не здійснювало владних управлінських функцій по відношенню до позивача та й не могло здійснювати таких функцій, адже, здійснюючи тендерні процедури, результатом яких було прийняття оскаржених рішень, відповідач не вчиняв владних управлінських функцій, тому що такі не були делеговані йому Вінницькою міською радою.

Тому суд дійшов висновку, що розгляд цієї справи не належить здійснювати в порядку адміністративного судочинства. Натомість, для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відтак, з урахуванням викладеного вище за суб`єктним складом сторін та змістом спірних правовідносин ця справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, що визначений Господарським процесуальним кодексом України.

Аналогічні висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 127/19956/16-а, а також у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року у справі №802/1046/18-а та від 25 квітня 2019 року у справі №120/780/19-а.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, суд доходить висновку, що клопотання позивача та представника відповідача про закриття провадження у справі є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, на виконання вимог частини 1 статті 239 КАС України суд роз`яснює позивачу, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції господарського суду.

Окрім того, вирішуючи клопотання позивача в частині повернення судового збору, суд з урахуванням приписів пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу сплаченого нею при зверненні до суду судового збору в розмірі 1536,80 гривень.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 205, 238, 239 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача та представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до комунального підприємства "Школяр" про визнання протиправними та скасування рішень закрити.

Повернути фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду в частині закриття провадження у справі подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.05.2019

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович