Справа № 520/11338/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бабаєв А.І.

22 травня 2019 р. Справа № 520/11338/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

12.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною відмову відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (подалі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) у призначенні йому пенсії за вислугу років та зобов`язати відповідача призначити йому з 01.01.2017 року таку пенсію, посилаючись на те, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії його вислуга в календарному та пільговому обчисленні надавала право на пенсійне забезпечення.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 , пенсійний орган зазначав про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії на умовах, визначених п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за відсутності необхідної вислуги років - 23 роки та більше.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

З посиланням на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України та правовий висновок Верховного Суду у справі № 161/4876/17 (постанова від 22.11.2018 року) суд визначився про відсутність у позивача саме календарної вислуги років - 23 років.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення його вимог.

Позивач вказує, що судом першої інстанції не враховані положення ч. 4 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу».

Аргументи, наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу аналогічні за змістом доводам відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Переглянувши судове рішення в межах вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів частково не погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 .

Судом установлено, що 11.07.2018 року позивач до ГУ ПФУ в Харківській області подав заяву про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 14).

06.09.2018 року до пенсійного органу скеровано Подання управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області від 03.09.2018 року про призначення пенсії ОСОБА_1 разом із пакетом документів, визначеним п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року № 135/13402 (а.с. 10-23).

Пунктами 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» установлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

13.09.2018 року означене Подання разом з додатками ГУ ПФУ в Харківській області повернуто до управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області з мотивів неможливості призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с. 9).

Як зазначено в преамбулі Закону України від 23.06.2005 року № 2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу» цей Закон визначає правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження.

Частиною 4 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу» визначено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

За приписами ч. 3 ст. 23 цього Закону пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи») пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з частиною 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Законом України від 04.04.2006 року № 3591-IV Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнений статтею 17-1, якою унормовано, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.1993 року № 747 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей - «До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:» доповнено підпунктом «г» наступного змісту:

«г) один місяць служби за сорок днів:

особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року № 1803).

Колегія суддів зазначає, судовим розглядом справи встановлено, що в порушення вимог пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідач рішення про відмову в призначенні позивачу ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (у формі розпорядження) не приймав, оскільки фактично повернув без розгляду заяву позивача про призначення пенсії від 17.07.2018 року (а.с. 9).

Надаючи оцінку таким діям пенсійного органу, колегія суддів вважає, що означені дії не відповідають критеріям, визначеним п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та дійшла висновку про необхідність зміни судового рішення з мотивів його прийняття і доповнивши резолютивну частині судового рішення визначенням про обов`язок пенсійного органу розглянути заяву позивача про призначення пенсії з прийняттям відповідного рішення/розпорядження, так як означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою і цим обставинам судом не надана належна правова оцінка.

При цьому, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, для ефективного захисту прав позивача ОСОБА_1 , колегія суддів, виходячи за межі вимог останнього, вважає за необхідне прийняти рішення про зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 17.07.2018 року про призначення пенсії у спосіб, встановлений пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з прийняттям відповідного рішення/розпорядження.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи і неправильне застосування норм матеріального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року змінити з мотивів його прийняття.

Доповнити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року абзацом наступного змісту.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2018 року про призначення пенсії за вислугу років із прийняттям відповідного рішення/розпорядження.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко