Справа № 0440/7270/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Справа № 0440/7270/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України Тимчишина Ігоря Михайловича, Центрального територіального управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу,-
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України Тимчишина Ігоря Михайловича (далі відповідач), у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України Тимчишина Ігоря Михайловича від 17 серпня 2018 року №431 в частині оголошення суворої догани командиру 3 стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) капітану ОСОБА_1 (Г-003754) за порушення статті 128 Статуту гарнізонної та вартової служб ЗС України та незадовільну підготовку особового складу до несення служби у внутрішній варті №1.
В обґрунтування позову зазначено, що наказ від 17 серпня 2018 року №431 в частині оголошення суворої догани позивачу є протиправним, оскільки, в діях позивача був відсутній склад дисциплінарного правопорушення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2018р. у даній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову - протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
30.10.2018р. позивач надав до суду клопотання про витребування у відповідача належним чином завірених копій додаткових документів та клопотання про проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2018р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача. Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2018р. відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
09.11.2018р.на виконання вимог ухвали суду 01.10.2018р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив, що оскаржуваний наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника ЦТУ НГК від 17.08.2018 № 431 є законним, оскільки виданий відповідною посадовою особою в належному порядку та в межах її повноважень, за змістом не суперечить чинному законодавству, а також не пов`язаний із порушенням конституційних прав, свобод чи інтересів людини і громадянина.
04.12.2018р. Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України надано до суду пояснення до відзиву на позов, в яких зазначено, що належним відповідачем по справі повинно бути Центральне територіальне управління Національної гвардії України, оскільки на момент подачі адміністративного позову та його розгляду т.в.о. начальника ЦТУ НГУ полковник ОСОБА_2 приступив до виконання своїх безпосередніх обов`язків за посадою першого заступника начальника ЦТУ НГУ - начальника штабу. Також, 04.12.2018р. Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України надано заяву про доручення до матеріалів справи копій документів, які були витребувані ухвалою суду від 31.10.2018р.
Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018р. суд зобов`язав Центральне територіальне управління Національної гвардії України надати до суду додаткові докази.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018р. встановлено позивачу строк для подання до суду пояснень щодо особи належного відповідача по справі.
Зазначена справа перебувала в провадженні судді Барановського Р.А.
18.02.2019р. на підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 212д було проведено повторний автоматизований розподіл даної справи та передано вказану справу судді Дєєву М.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2019р. адміністративну справу № 0440/7270/18 прийнято до провадження та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін з 25.03.2019 р. та позивачу строк для подання до суду пояснень щодо особи належного відповідача по справі №0440/7270/18 або щодо доцільності залучення Центрального територіального управління Національної гвардії України в якості другого відповідача в адміністративній справі №0440/7270/18 (у разі наявності заперечень) протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019р., залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Центральне територіальне управління Національної гвардії України.
21.03.2019р. Центральне територіальне управління Національної гвардії України ( далі відповідач - 2) надало до суду пояснення до відзиву на адміністративний позов, в яких просило у задоволенні позову відмовити, у зв`язку з тим, що на час розгляду справи судом накладене дисциплінарне стягнення вже відіграло свою виховну роль і є скасованим, що свідчить про відсутність предмета спору у даній справі.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що позивач проходить військову службу за контрактом на посаді командира 3-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні «капітан».
Так, 08.08.2018р. о 19 год. 30 хв. у внутрішній варті військової частини НОМЕР_1 , під час заряджання зброї, старший солдат строкової служби ОСОБА_3 здійснив випадковий постріл з 5,45 мм АК - 47 в кулеуловлювач на місці заряджання, розряджання зброї.
Наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 08.08.2018р. № 397 призначено службове розслідування по з`ясуванню причин та обставин, що сприяли випадковому пострілу у внутрішній варті військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до висновку службового розслідування по з`ясуванню причин та обставин, що сприяли випадковому пострілу у внутрішній варті військової частини НОМЕР_1 встановлено ряд причин та обставин, а саме: низька навченість старшого солдата ОСОБА_4 щодо порядку заряджання та розряджання зброї; грубе порушення з боку начальника варти правил заряджання та розряджання зброї; відсутність чергового по частині на контролі заряджання та розряджання зброї у внутрішній варті №1; незадовільна підготовка особового складу щодо несення служби у внутрішній варті з боку командира роти.
За результатами проведеного службового розслідування тимчасово виконуючим обов`язки начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України Тимчишиним Ігорем Михайловичем прийнято наказ від 17 серпня 2018 року №431, відповідно до якого командиру 3 стрілецької роти капітану ОСОБА_1 оголошено сувору догану за порушення статті 128 Статуту гарнізонної та вартової служб ЗС України та незадовільну підготовку особового складу до несення служби у внутрішній варті №1.
Позивач вважає наказ від 17 серпня 2018 року №431 в частині оголошення йому суворої догани протиправним, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до Дисциплінарного статуту, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Згідно з ст. 1 Дисциплінарного статут військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватисяКонституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Статтею 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Згідно з ч.1 ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно до ч.1 ст. 85 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Статтею 86 Дисциплінарного статуту встановлено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Відповідно до ст. 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.
Згідно з ст. 97 Дисциплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.
Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.
З копії службової картки позивача вбачається, що до нього 17.08.2018р. застосовано дисциплінарне стягнення «сувора догана» за порушення ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вартової служби ЗСУ та незадовільну підготовку особового складу до несення служби у внутрішній варті №1.
Даному дисциплінарному стягненню передувало те, що 08.08.2019р. о 19 год. 03 хв. у внутрішній варті військової частини НОМЕР_1 під час розряджання зброї старший солдат строкової служби ОСОБА_4 здійснив випадковий постріл з 5.45 мм АК - 74 в кулеуловлювач на місці заряджання, розряджання зброї.
За даним фактом, на підставі наказу від 08.08.2018р. № 397 було призначено службове розслідування, за результатами якого було встановлено ряд причин та обставин, які сприяли випадковому пострілу, зокрема, незадовільну підготовку особового складу до несення служби у внутрішній варті з боку командира роти.
Так, загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV.
Відповідно до ст.16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно з ст.128 Статуту, солдат (матрос) зобов`язаний: сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; знати посади, військові звання і прізвища своїх прямих начальників до командира з`єднання включно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військовоговітання; зберігати державну таємницю, точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників); повсякденно загартовувати себе, вдосконалювати свою фізичну підготовку; постійно бути за формою та охайно одягненим, додержувати правил особистої та громадської гігієни; досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; охайно носити одяг і взуття, своєчасно й акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, а також
додержувати правил пожежної безпеки; бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Суд зазначає, що відповідно розпорядку дня військової частини № НОМЕР_1 , «Плану проведення занять з о/с внутрішньої варт на 08.08.2018 року», затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, «Тематиці проведення інструктивних занять з особовим складом який заступає у внутрішню варту на друге півріччя 2018р», затвердженої 25.06.2018р. командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, 08.08.2018 р. в період часу з 09 год. 00 хв. до 09 год. 50 хв. позивач провів практичні заняття з особовим складом внутрішньої варти. Даний факт відповідачами не заперечувався.
Суд звертає увагу на те, що в поясненнях військовослужбовців та копій документів наданих суду, відсутні жодні відомості про незадовільну підготовку позивачем особового складу щодо несення служби у внутрішній варті.
Таким чином, суд вважає, що відповідачами не надано належних доказів суду, які б свідчили про порушення ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вартової служби ЗСУ саме з боку позивача.
Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. № 608, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку, службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Відповідно до п.1 розділу IV Порядку, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.
Згідно з п.2 розділу IV Порядку, особи, які проводять службове розслідування, мають право, зокрема, отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані).
Суд зазначає, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення у позивача не було взято пояснення щодо причин незадовільної підготовки особового складу до несення служби у внутрішній варті, з врахуванням того, що саме на нього було накладено дисциплінарне стягнення за незадовільну підготовку особового складу.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачами не надано належних доказів в обгрунтування правомірності застосуванням дисциплінарного стягнення стосовно позивача.
Також, суд не погоджується з твердженням відповідача 2 про зняття спірного дисциплінарного стягнення з позивача на час розгляду справи судом, оскільки з огляду на положення статті 106 Дисциплінарного статуту таке зняття не скасовує факт неправомірності дій відповідачів щодо застосування дисциплінарного стягнення, порушень прав позивача та настання негативних наслідків для нього в зв`язку з таким стягненням.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуваний наказ прийнято без врахування всіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 704,80 грн., що документально квитанцією № 17796963 від 27.09.2018 р.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Центрального територіального управління Національної гвардії України.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України Тимчишина Ігоря Михайловича від 17 серпня 2018 року №431 в частині оголошення суворої догани командиру 3 стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) капітану ОСОБА_1 (Г-003754) за порушення статті 128 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України та незадовільну підготовку особового складу до несення служби у внутрішній варті №1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального територіального управління Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) М.В. Дєєв

Рішення не набрало законної сили 22.04.2019р.

Помічник судді І.В. Калита

З оригіналом згідно

Помічник судді І.В. Калита