Справа № 160/3346/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Справа № 160/3346/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Соборного районного відділу Державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису, -
15.04.2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач 1), ОСОБА_2 (надалі позивач 2), ОСОБА_2 (надалі позивач 3, разом позивачі) звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Соборного районного відділу Державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якій позивачі просять (з урахуванням уточнень від 16.04.2019 р.):
- внести зміни у Державний реєстр актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - в графі національність ОСОБА_1 , вказати замість руський - національність єврей;
- внести зміни у Державний реєстр актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - в графі національність ОСОБА_2 - вказати замість руський - національність єврей;
- внести зміни у Державний реєстр актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - в графі національність ОСОБА_2 , вказати замість руський - національність єврей.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач 1 звернувся до відповідача із заявою, стосовно зміни запису у графі «національність». 01.09.2018 р. ним отримано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Вносити зміни до Державного реєстру можливо тільки звернувшись до окружного адміністративного суду (як роз`яснив робітник РАЦС). Основні документи на той час були частково втрачені. Позивачем 1 вказано, що його дід по лінії батька ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_4 та був розписаний ОСОБА_5 равіном, їх донька ОСОБА_6 вийшла заміж за чоловіка та взяла прізвище ОСОБА_7 . У 1925 році народився син ОСОБА_8 - тобто батько позивача 1. На підтвердження чого додається копія посвідки про народження, батьками якого, є ОСОБА_9 (єврей) та ОСОБА_10 (єврейка). У 1948 році народився позивач 1 - ОСОБА_11 , а у 1970 році його перший син - ОСОБА_12 та у 1976 році другий син ОСОБА_2 . По материнській лінії документи після війни були втрачені. Перші записи, стосовно лінії матері датовані 1949 роком. Дружина позивача 1 ОСОБА_13 народилася у 1949 році, тесть ОСОБА_14 та теща ОСОБА_15 були біженцями із Білорусії та оселилися у Дніпропетровській області. Достовірно відомо, що вони втекли з Білоруського села та врятувались від розстрілу євреїв. Дані про попереднє їх перебування та метричні документи - втрачені.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/3346/19 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Разом з тим, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Частиною 8 ст.262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Судом вчинені усі дії щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
Відповідачем у визначений законодавством термін відзиву на позовну заяву не надано.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2018 р. позивач 1 звернувся до Соборного районного відділу Державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою стосовно внесення змін до актів цивільного стану у графі «національність».
01.09.2018 р. позивачем 1 отримано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.
Враховуючи своє етнічне походження, відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та посилаючись на ст.55 Конституції України, позивачі звернулись до вирішення даного питання до суду з даним позовом, до якого на підтвердження своїх вимог долучені копії паспортів та РНОКПП, свідоцтв про народження, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про Державну реєстрацію народження від 08.08.2018 р.
Статтею 11 Конституції України встановлено, що держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.
Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року №703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.
Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який також визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 2 Закону встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відповідно до ч.1 ст.6 вказаного Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону).
Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено внесення змін до актового запису цивільного стану. Такі зміни проводяться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (надалі Правила №96/5).
Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа (пункт 2.1 Правил).
В пункті 2.6 Правил передбачено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.
На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (пункт 2.7 Правил).
Згідно з п.2.12 Правил №96/5 на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану передбачені в пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.
Підпунктом 2.15.9 п.2.15 Правил встановлено, що висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).
Системний аналіз вказаних положень дає підстави вважати, що орган реєстрації актів цивільного стану вправі внести зміни до актового запису цивільного стану тільки у випадку, коли для цього наявні підстави та достатні докази. Внесення змін до актового запису про національність не можливе за відсутності документів, які її підтверджують.
Питання зміни національності громадянами України регулювалися Указом Президента України 31.12.1991 №24 «Про порядок зміни громадянами України національності» (втратив чинність згідно Указу Президента України від 27.01.1999 №70/90), відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу.
На переконання суду, предметом публічно-правового спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану, внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи в адміністративній справі є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права. При розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Адміністративний суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять Висновків про відмову у внесенні змін щодо національності позивачів в актовий запис про народження та в рамках даного позову такі Висновки не заявлені до оскарження. Слідовно відповідачем не було досліджено питання щодо внесення змін до актових записів та необхідні документи, які визначені пунктом 2.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5.
Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.
Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
Позивачі вправі захистити особисте немайнове право на відображення достовірної інформації про національність в актовому записі.
Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.
Суд вирішує питання про неправильність актового запису про національність особи за правилами цивільного судочинства та залежно від встановлених обставин може зобов`язати відповідача внести зміни до цього запису.
Суд звертає увагу на складову, закріплену у статті 6 Конвенції - вимогу щодо законності суду, тобто суду, встановленого законом. Це поняття включає організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції) складову. Порушення під час визначення юрисдикції суду безумовно призводить до порушення права на справедливий суд.
Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Таким чином, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.
Отже, в рамках розгляду даної справи, суд не має повноважень для визначення фактів належності позивачів до тієї чи іншої національності.
За наведених обставин у сукупності, з огляду на обраний спосіб захисту, позов задоволенню не підлягає.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За наслідками розгляду даної справи відсутні підстави для розподілу судових витрат в порядку ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Соборного районного відділу Державної реєстрації цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 17.05.19

Суддя В.С. Віхрова

З оригіналом згідно

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун