Справа № 520/1565/19
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 травня 2019 р. № 520/1565/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі- Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Красільнікова А.М.

відповідача - Зекової С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛГАЗ" (вул. К. Маркса, буд. 8, смт. Новопокровка, Чугуївський район, Харківська область,63523, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 14 листопада 2018р., яким позивачу донараховано податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 663323,00 грн. та застосовано штрафну ( фінансову) санкцію в розмірі 331661,5 грн., та податкове повідомлення-рішення № 1 від 14 листопада 2018р., яким позивачу застосовано штраф в розмірі 307094,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

За результатами здійснення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ГАЛГАЗ» (, юридична адреса: 63523, Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Карла Маркса, 8) з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2018 р., валютного - за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2018 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2018 р. Головним управлінням ДФС у Харківській області був складений Акт № 4646/20-40-14-01-08/38734615 від 06.11.2018р..

Перевіркою були встановлені наступні порушення в діяльності ТОВ «ГАЛГАЗ», а саме: п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, та як наслідок заниження податку на прибуток у сумі 663323 грн., у тому числі за 2 кв.2017р. у сумі - 663323грн., завищення податкових зобов`язань на суму 614688 грн. за червень 2017р. по нереальним операціям з ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД», чим порушено п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України; не нарахування податкових зобов`язань у сумі 614688 грн. за червень 2017р. при реалізації товару інший невстановленій особі, чим порушено п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України; відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 614688 грн. у червні 2017 р., чим порушено п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення 14.11.2018 р. № 1, яким застосовано штраф у сумі 307 094 грн. за нормами ст.120-1 п. 120-1 .2 (50% суми податкових зобов`язань з ПДВ за податковою накладною, яка не зареєстрована в ЄРПН) та податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 р. № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 994 984,50 грн. (у тому числі - за основним платежем 663 323 грн., за штрафними санкціями - 331 661,50 грн.).

В якості обґрунтування висновків про порушення податкового законодавства з боку ТОВ «ГАЛГАЗ» вказано, що відсутнє реальне здійснення господарської діяльності між ТОВ «ГАЛГАЗ» та ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД».

Не погодившись з висновками, що викладені в Акті перевірки та вважаючи вищевказані повідомлення-рішення, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, ТОВ «ГАЛГАЗ» в адміністративному порядку оскаржило повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

Державна фіскальна служба залишила без змін вищевказані повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення, про що свідчить лист від 08.01.2019р. за № 579/6/99-99-11-04-01-25.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до вимог глави 54 Цивільного кодексу України, між ТОВ «ГАЛГАЗ» (як Постачальником) та ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» (як Покупцем) був укладений договір поставки № 11 від 02.06.2017р. Згідно даного договору ТОВ «ГАЛГАЗ» зобов`язалось передати у власність ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» товар (газ вуглеводний скраплений для автомобільного транспорту) а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити Товар.

Так, відповідно до договору у червні 2017р. ТОВ «ГАЛГАЗ» передало у власність ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» 238,68 тон скрапленого газу на суму 3685128 грн.

Здійснення поставок підтверджується видатковими накладними, товарно- транспортними накладними, довіреностями. Крім того, Покупець здійснив повну оплату за товар, що підтверджується, платіжними дорученнями та виписками банку.

Відповідачем не заперечувалось і це знайшло відображення у акті перевірки, що вищевказаний товар знаходився у власності ТОВ «ГАЛГАЗ» та не спростовується факт його реалізації, оскільки зазначений товар (газ скраплений у кількості 238,68т.) списаний з балансу підприємства. Товар відсутній на складі підприємства та у бухгалтерському обліку, тобто товар був реалізований.

При визначенні об`єктів оподаткування за операціями реалізації товару на користь ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД», ТОВ «ГАЛГАЗ» виконало приписи ст.44 Податкового кодексу України, щодо визначення об`єкту оподаткування, а саме: для цілей оподаткування ТОВ «ГАЛГАЗ» вело облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, (п.44.1 ПКУ);

ТОВ «ГАЛГАЗ» при визначенні податку на прибуток дотримувалося приписів п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ об`єктом оподаткування, де прибуток визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III ПКУ.

База оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів на користь ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» визначалася ТОВ «ГАЛГАЗ» виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 Податкового кодексу України), на поставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою ПДВ.

Відповідно до п.187.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ датою виникнення податкових зобов`язань були або дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок ТОВ «ГАЛГАЗ» як оплата товарів, або дата відвантаження товарів.

Судом встановлено, що ТОВ «ГАЛГАЗ» без порушень п.201.1 Податкового кодексу України склало та зареєструвало у ЄРПП податкові накладні, які містять усі обов`язкові реквізити, передбачені п.201.1 Податкового кодексу України, що не спростовується податковим органом у Акті перевірки та є доказом правомірного нарахування податкових зобов`язань з ПДВ у червні 2017 року за операціями реалізації товару на користь ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД». "

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що в ході перевірки контролюючому органу були надані всі належним чином оформлені документи, які підтверджують факт реального здійснення господарської діяльності між ТОВ «ГАЛГАЗ» та ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД». Жодного зауваження щодо відсутності документів чи неправильного їх складання в Акті перевірки не зазначено.

Суд дослідив надані матеріали та вважає за необхідним вказати, що зміст наданих до перевірки документів містить всі обов`язкові реквізити та не має дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Так, статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.0-7.1999 р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями), відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

За нормами п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Доходи - це збільшення економічних вигід у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Таким чином, ТОВ «ГАЛГАЗ» виконало всі приписи щодо необхідності підтвердження господарських операцій первинними документами визначеними у п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88, де первинні документи - це документи, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення, що не спростовується податковим органом у ході перевірки.

Проаналізувавши наведене, суд робить висновок, що реальність господарських операцій з продажу товару на користь ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» для цілей податкового обліку підтверджується первинними документами та обліковими регістрами, які свідчать про фактичний рух активів, а саме - операціями з перевезення товару, придбанням та продажем товару (газу скрапленого), фактичною оплатою товару безготівковим розрахунком з боку покупця ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД».

В ході перевірки встановлено, що підприємство ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» (податковий номер 40409289) зареєстровано 07.04.2016 р. № 0033202 Миколаївською міською радою. Знаходиться на обліку ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаїва за податковою адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний буд.107.

Вид діяльності 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. До 27.09.2017 р. директор і засновник підприємства - ОСОБА_1 .

Основні засоби відповідно до фінансового звіту - відсутні, середня кількість працівників -5 осіб, середня заробітна плата -3200 грн.

В Акті перевірки зазначено, що ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» було створено з метою сприяння в ухиленні від сплати податків та конвертації безготівкових коштів у готівку, штучного формування податкового кредиту та іншої не законної діяльності. Зазначений факт за думкою податкового органу свідчить про те що, ТОВ «ГАЛГАЗ» не могло реалізувати товар (газ скраплений у кількості 238,68 т) на суму 368 5128 грн. на користь підприємства ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД».

Суд вважає, що це є єдиної підставою для складання Акту перевірки та висновків про відсутність факту реального здійснення господарської діяльності між підприємствами. На думку контролюючого органу, ТОВ «ГАЛГАЗ» неправомірно відобразило в бухгалтерському обліку недостовірні первинні документи (по операціях з ТОВ «ГРЕИС ТРЕЙД»), які складені при відсутності господарської операції, (яка не опосередковувалася будь-яким рухом активів).

На думку податкового органу, ТОВ «ГАЛГАЗ» невірно визначило контрагента- покупця у відповідному регістрі бухгалтерського обліку рах. 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», в частині відображення відвантаженої продукції у сумі З 685 128 грн. (Дт 361), що не призвело до заниження або завищення доходу від реалізації товару.

Але, як встановлено судом, грошові кошти, які надійшли від ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» на р/рахунок ТОВ «ГАЛГАЗ» у сумі 3685128 грн., як кошти отримані за реалізований товар, безпідставно визначаються податковим органом, як інші активи, які повинні збільшувати доходи ТОВ «ГАЛГАЗ» у періоді їх отримання - у 2 кварталі 2017 року.

Таким чином, податковий орган робить висновок про невідображення у складі інших доходів суми грошових коштів, отриманої від ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» у розмірі 3685128 грн. у фінансовій та податковій звітності, ані у податковій звітності, що призвело до заниження фінансового результату за 2017 р. у сумі 3685128 грн., (у тому числі за 2 кв.2017 р. у сумі 3685128 грн.), та як слідство заниженню податку на прибуток на суму 663323 грн.

Аналогічні аргументи податковий орган використовує для встановлення факту неправомірного складання податкових накладних на користь покупця ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» на загальну суму постачання 3 685 128 грн. (сума ПДВ - 614688 грн.), внаслідок чого встановлено: завищення податкових зобов`язань на суму 614688 грн. за червень 2017 р. по нереальним операціям з ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД», чим порушено п. 185.1ст. 185 , п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України ,не нарахування податкових зобов`язань у сумі 614688 грн. за червень 2017 р. при реалізації товару інший невстановленій особі , чим порушено п. 187.1 ст.187 , п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України,відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 614688 грн. у червні 2017 р., чим порушено п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Зазначені порушення не призвели до заниження або завищення суми податкових зобов`язань з ПДВ, але спричинили застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних відповідно до ст.120 1 п. 120 1.2 Податкового кодексу України.

Також, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що в якості обґрунтування незаконної діяльності ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» наводиться вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2018р. по справі №646/952/18.

Так, вказаним вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 16.02.2018р. між прокурором відділу прокуратури Харківської області та обвинуваченим.

Відповідно до даного вироку, текст якого викладений в акті перевірки, обвинувачений ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.5. ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України, а саме пособництво внесенню завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подавалися для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «ГрейсТрейд» (ідентифікаційний код 40409284).

Тобто, на думку суду, даним вироком не встановлений факт фіктивного підприємництва (ст. 205 Кримінального кодексу України) з боку посадових осіб ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД». Жодних інших обставин, які б свідчили про неможливість здійснення господарських операцій саме з ТОВ «ГАЛГАЗ», у вироку не встановлено.

Крім того Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2018р. по справі №646/952/18 вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2018р. відносно ОСОБА_1 скасований у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема в даній Ухвалі зазначено, що затвердження угоди про визнання винуватості між ОСОБА_1 та прокурором за вказаних обставин в подальшому може вплинути на визнання цивільно-господарських документів ТОВ «ГрейсТрейд» недійсними.

Такий правовий висновок в свій час зробив Верховний Суд України у своїх постановах від 22 вересня 2015 року (справа №810/5645/14), від 01 грудня 2015 року (справа №826/15034/14).

Крім того, враховуючи те, що в своїй господарській діяльності ТОВ «ГРЕИС ТРЕЙД» укладало цивільно-правові та господарські договори, які стосуються прав та інтересів третіх осіб, що не були учасниками даного кримінального провадження, відтак дана угода своїми умовами може порушувати права та інтереси цих осіб, зокрема працівників товариства та його контрагентів.

Перелічені обставини в сукупності вказують на те, що під час затвердження угоди про визнання винуватості між ОСОБА 4 та прокурором судом першої інстанції порушені вимоги п. 2, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України, які тягнуть за собою відмову в затвердженні угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Згідно із ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Виходячи із судової практики, сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій із урахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Крім того, не думку суду, не можна робити висновок про нереальність господарських операцій підприємства з контрагентами на підставі вироку, якщо в останньому немає жодних обставин, що підтверджували б факт безтоварності спірних господарських операцій, а також якщо встановлена у вироку обставина не має значення для податкового спору, тобто не стосується предмету доказування даної справи.

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 08.11.2018р. у справі №826/15028/17, від 17.04.2018 у справі № 808/2459/17, від 12.04.2018 у справі № 826/1571/16 та від 16.05.2018 у справі №2а-0870/12052/11.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому дії посадових осіб ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» не можуть впливати на результати діяльності ТОВ «ГАЛГАЗ», як не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності у вигляді визначення податкового зобов`язання, а отже й для застосування штрафних санкцій.

Суд вказує, що відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст. 19 Конституції України).

Податковий Кодекс України не ставить в залежність підтвердження правомірності сплати податків від результатів діяльності контрагентів суб`єкта оподаткування, якщо платник податків виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження цього.

Згідно зі статтею 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) - у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Пунктом 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити, зокрема, моральним засадам суспільства, пунктом 5 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановлений законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно з ч. 2 згаданої статті, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому, носіями протиправного умислу юридичних осіб - сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб.

Сам по собі факт допущення, на думку фіскального органу, суб`єктом господарювання порушень певних встановлених законом правил господарської діяльності, здійснюваної на підставі певного договору, не є безумовною підставою для висновку про укладення такого договору з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства.

Юридична відповідальність має здійснюватися на принципі законності, який полягає у тому, що така відповідальність настає за діяння, передбачені законом, та застосовується у спосіб, визначений законом.

Для висновків про наявність порушень податкового законодавства у діях платника податків в обов`язковому порядку необхідно з`ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників ПДВ, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

Поряд з цим, будь-яких доказів щодо обізнаності ТОВ «ГАЛГАЗ» про фіктивне підприємництво ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД», що є його контрагентом та здійснення ним незаконної фінансово - господарської діяльності не надано.

Таким чином, суд робить висновок, що податковий орган неправомірно поклав на ТОВ «ГАЛГАЗ» відповідальність за можливі протиправні дії його контрагента.

Це кореспондується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.09р. судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов`язки з дотримання встановлених Державою - членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов`язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов`язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов`язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов`язань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку зазначеного рішення Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Податковим органом як суб`єктом владних повноважень в Акті перевірки не наведено фактів, що господарські операції є фіктивними або безтоварними, висновки податкового органу ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами і не мають фактичного та правового обґрунтування.

Суд вважає, що посилання ГУ ДФС України у Харківській області на фіктивність контрагента, внаслідок скоєння злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України не можуть бути належними та допустимими доказами факту нереальності господарської операції або факту викривлення в бухгалтерському обліку показників господарських операцій, тому що податковий орган в Акті перевірки не надав ознак неможливості проведення платником податків такої господарської операції з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, доказів того, що у розглядуваних правовідносинах ТОВ «ГАЛГАЗ» та його контрагент мали на меті завдати шкоди інтересам Держави, що господарські операції були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів та зобов`язань.

Так, за приписами Пленуму ВС України у ч. 11 Постанови №14 від 18.12.2009 р. забороняється здійснювати доказування через припущення, тобто твердження, які самі по собі потребують доведення.

Тобто, для визнання правочину такого, що укладений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, необхідно встановити факт наявності у контрагентів або контрагента такої мети.

Аналогічна позиція підтримана ВС України в Рішенні від 11.04.2017 р. по справі №826/18925/14 де вказано, що якщо вирок суду за скоєння злочину передбаченого ст. 205-1 КК України не містить відомостей про відсутність господарських операцій між контрагентами, то таке рішення суду не може бути визнано належним доказом на підтвердження порушення суб`єктом господарювання вимог податкового законодавства.

При цьому, колегія суддів зазначає, що невиконання такими особами податкових зобов`язань тягне за собою настання відповідальності лише для зазначених суб`єктів і не може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб`єкта господарювання.

Тобто, висновки контролюючого органу з посиланням на податкову інформацію та рішення суду про внесення завідомо неправдивих відомостей для реєстрації ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД», що спрямовано на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, ґрунтуються на припущеннях, а факт наявності у сторін правочину протиправного умислу при його укладенні не доведено.

Згідно з розд. III Наказу № 727 від 20.08.2015 р. «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Тобто у разі виявлення правочинів, що визначаються, як нереальні господарські операції, податковий орган мав відобразити в акті перевірки ознаки недійсності (нікчемності) правочинів.

Але жодних ознак нереальності, недійсності (нікчемності) правочину між ТОВ «ГАЛГАЗ» та ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» в Акті перевірки, на думку суду, не наводиться.

Зміст акту перевірки не містить жодних даних, котрі б спростовували добросовісність ТОВ «ГАЛГАЗ», як платника податків. Відображені в акті перевірки висновки про вчинення ТОВ «ГАЛГАЗ» податкового правопорушення не доведено належними доказами та базується лише на припущеннях.

Згідно із змістом Акту перевірки фактична реалізація товару (газу скрапленого) у спірних правовідносинах податковим органом під сумнів не поставлена, проведення ТОВ «ГАЛГАЗ» заздалегідь збиткових фінансово-господарських операцій, фактів використання товару поза межами господарської діяльності за наслідками перевірки ГУ ДФС у Харківській області не виявлено.

Також в Акті перевірки не міститься зауважень та претензій до правоздатності і дієздатності ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД», як юридичної особи та правового статусу, як платника ПДВ на дату здійснення оспорюваних господарських операцій.

Тобто, в Акті перевірки не відображено жодних конкретних суджень податкового органу про спосіб та обставини наявності під час реалізації ТОВ «ГАЛГАЗ» товару на користь ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» наміру на безпідставне отримання податкової вигоди.

Договори укладені між ТОВ «ГАЛГАЗ» та ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» цілком відповідають чинному законодавству. Операції по договорам є реальними і виконаними в повному обсязі. На момент укладення договорів та теперішній час ТОВ «ГАЛГАЗ» та ТОВ «ГРЕЙС - ТРЕЙД» є зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до чинного законодавства, в тому числі перебували на обліку в органах державної фіскальної служби, як платники податку на додану вартість. Ніяких даних, які б свідчили про будь-які порушення законодавства з боку ТОВ «ГАЛГАЗ» та ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» при операціях за договорами, немає. Підприємства мали в наявності виробничі, технічні потужності, персонал на момент здійснення господарської діяльності між собою.

Таким чином, виходячи з вище наведених норм чинного законодавства суд робить висновок, що ТОВ «ГАЛГАЗ» в наслідок договірних господарських взаємовідносини із контрагентом ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» правомірно відобразило у бухгалтерському обліку операції реалізації газу скрапленого, що призвело до визначення доходів від реалізації у сумі 3685128 грн. та податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 614688 грн.

Тому, суд вважає безпідставним висновок ГУ ДФС у Харківській області про порушення підприємством п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134; п. 185.1ст. 185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України та незаконним донарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 994 984,50 грн. (у тому числі - за основним платежем 663 323 грн., за штрафними санкціями - 331 661,50 грн.) та незаконним нарахування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних у червні 2017 року у сумі 307 094 грн.

Відповідно до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 14 листопада 2018р., яким позивачу донараховано податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 663323,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 331661,5 грн., і податкове повідомлення-рішення №1 від 14 листопада 2018р., яким позивачу застосовано штраф в розмірі 307094,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛГАЗ" (вул. К. Маркса, буд. 8,смт. Новопокровка, Чугуївський район, Харківська область,63523, ) сплачений судовий збір в сумі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення у повному обсязі складено 17 травня 2019 року.

Суддя Зінченко А.В.