Справа № 162/319/19
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/319/19
Провадження № 2-а/162/23/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 травня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглядаючи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради Волинської області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позовна заява надійшла до суду 23 квітня 2019 року.

Відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) позов передано на розгляд судді Глинянчуку В.Д.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито 11 травня 2019 року з призначенням судового розгляду на 22 травня 2019 року.

У підготовчій частині судового розгляду позивачем заявлено відвід судді.

Відвід умотивовано тим, що позивач оскаржує постанову адміністративної комісії Любешівської селищної ради, секретарем якої є ОСОБА_2 . ОСОБА_2 працювала у Любешівському районному суді Волинської області помічником судді Глинянчука В.Д. Вказана обставина викликає у позивача сумніви у безсторонності суду під головуванням Глинянчука ОСОБА_3 .

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Вирішуючи заяву про відвід судді, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою-третьою статті 40 КАС питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності з пунктом 4 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -- Конвенції) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

У рішенні Європейського з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02, рішення від 09.11.2006, пункти 49, 50, 52) виокремлено критерії безсторонності суду відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. Наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Повертаючись до обґрунтування заяви про відвід судді Глинянчуку В.Д., необхідно визнати, що зазначені у ній факти відповідають дійсності.

Суд погоджується з позивачем, що за викладених вище обставин розгляд позову суддею Глинянчуком В.Д. викликає обґрунтовані сумніви в його безсторонності.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 40 КАС, суд

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Глинянчука Віталія Дмитровича задовольнити.

Справу передати у канцелярію Любешівського районного суду Волинської області для виконання вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук