Справа № 160/2540/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Справа № 160/2540/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
19 березня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- рішення, що оформлене листом відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2019 року № 1321/Р-07 «Про розгляд звернення» щодо відмови виплати грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу, періоду роботи з 01.01.1992 року по 31.08.1994 року на посаді викладача з класу гітари в Дитячій музичній школі № 11 м. Дніпропетровська - скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме з 01.09.1982 року по 31.08.1983 року на посаді викладача з класу гітари в Дитячій музичній школі № 11 м. Дніпропетровська (за сумісництвом); з 01.01.1992 року по 31.08.1994 року на посаді викладача з класу гітари в Дитячій музичній школі № 11 м. Дніпропетровська та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що він має педагогічний стаж більш ніж 35 років та вийшов на пенсію за віком.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його педагогічний стаж роботи становить 36 років 3 місяці 15 днів. У грудні 2018 року він звернувся до відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №1 Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області за призначенням пенсії за віком та виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. В січні 2019 року працівники Пенсійного фонду повідомили, що грошової допомоги виплачено не буде згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою для відмови стало не зарахування до спеціального педагогічного стажу періоду роботи з 01.01.1992 р. по 31.08.1994 р. на посаді викладача з класу гітари в Дитячій музичній школі №11 м. Дніпропетровська, оскільки в постанові КМУ №909 відсутній в переліку заклад «Дитяча музична школа» і після 01.01.1992 року до спеціального стажу робота в дитячій музичній школі може зараховуватись лише у разі, якщо вона є загальноосвітнім закладом. З таким рішенням відповідача позивач категорично не погоджується, вважає, що відповідач умисно неправильно тлумачить положення постанови КМУ №909, чим порушує його право на отримання передбаченої статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» грошової допомоги при виході на пенсію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/2540/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
28 березня 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши в обґрунтування своєї позиції таке. Розмір страхового стажу позивача, який надає право на призначення пенсії за вислугу років, становить 32 роки 7 місяців та 14 днів. Тому, у відповідача немає законних підстав для виплати позивачу грошової допомоги, передбаченої пунктом 71 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Одночасно відповідач зауважив, що посада викладача у позашкільних навчальних закладах, до яких належать школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, хорові, мистецтв та інше, не передбачені постановою КМУ від 04.11.1993 р. №909, тому зараховувати періоди роботи на цих посадах до стажу роботи, що надає право на пенсію за вислугу років, підстав немає.
10 квітня 2019 року позивачем було подано відповідь на відзив, де зазначено, що він не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві. Відповідач протиправно не нарахував 10 пенсій як грошової допомоги у зв`язку з тим, що не зарахував періоди роботи у дитячій музичній школі №11 м. Дніпропетровська. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою КМУ від 14.06.2000 р. №963, викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками. Згідно з абз.1 Переліку постанови КМУ від 04.11.1993 р. №909, викладачі загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних шкіл мають право на пенсію за вислугу років. Відтак, є хибною думка відповідача, що «музична школа» повинна бути загальноосвітнім закладом. Крім того, така позиція Пенсійного фонду суперечить законодавству України, оскільки не існує музичних шкіл зі статусом «загальноосвітня школа».
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
У трудовій книжці НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 містяться такі записи:
- з 01.09.1983 р. по 31.08.1994 р. - перебував на посаді викладача з класу гітари в дитячій музичній школі № 11 м. Дніпропетровська;
- з 01.09.1994 р. по 31.08.2006 р. - перебував на посаді викладача з класу гітари в Дніпропетровському музичному училищі;
- з 01.09.2006 р. по 24.03.2016 р. - працював на посаді викладача з класу гітари в Обласному комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровська консерваторія ім. М. Глінки» в структурному підрозділі «Музичне училище»;
- з 25.03.2016 р. і по теперішній час перебуває на посаді викладача з класу гітари в Комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровська академія музики ім. М. Глінки» Дніпропетровської обласної ради в структурному підрозділі «Музичне училище».
27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії та виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 71 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 14 грудня 2018 року.
Листом від 28 січня 2019 року за вих.№1321/Р-07 Відділом з питань призначення та перерахунку пенсій №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено, що «… на час досягнення пенсійного віку (60 років) Ви працюєте в комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровська академія музики ім. М. Глінки «Дніпропетровської обласної ради» на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, але страховий стаж на зазначених посадах становить менше 35 років. Можливість зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років - це період роботи з 01.09.1983 по 31.12.1991 - викладач по класу гітари в дитячій музикальній школі № 11 м. Дніпропетровська (8 років 4 місяця 1 день). Час роботи вчителем у музичній школі зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років до 01.02.1992 р., оскільки за Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.1.1959, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка відноситься до навчальних закладів та дитячих установ. Періоди роботи вчителів у зазначеному закладі після 01.01.1992 зараховується до спеціального стажу за умови, що музична школа є загальноосвітнім навчальним закладом». Розмір страхового стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років, становить 32 роки 7 місяців та 14 днів. Враховуючи зазначене, управління не має законних підстав для виплати грошової допомоги, передбаченої пунктом 71 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись з відмовою відповідача у виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 71 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Предметом спору є встановлення обставин, що підтверджують наявність або відсутність правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період його роботи на посаді викладача класу «Гітара» у дитячій музичній школі №11 м. Дніпропетровська з 01.01.1992 р. по 31.08.1994 р., і, відповідно, правових підстав для відмови позивачу у виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 71 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного страхового стажу.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.
Згідно зі ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 6, 7 Закону №1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.
Відповідно до п.71 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1191, передбачено, що до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е», п. «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909.
Відповідно до п.5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 року призначається пенсія за віком відповідно до ЗУ України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-якої пенсії, та відповідно, право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги до пенсії у розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.
Відповідно до п.6 вищевказаного Порядку, при визначенні розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із ст. 27,28 ЗУ України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909 (зі змінами) встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають вчителі і викладачі, в тому числі, музичних і художніх шкіл, де у примітці 2 вказано, що робота в установах і на посадах, передбачених переліком посад в даній постанові, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої незалежності закладів і установ.
Згідно з п.1-3 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У ході судового розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови у виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, передбаченої пунктом 71 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стало не зарахування до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача у Дитячій музичній школі №11 м. Дніпропетровська на посаді викладача класу «Гітара», тому що музична школа не є загальноосвітнім навчальним закладом.
Суд не погоджується з таким твердженнями відповідача, враховуючи те, що не існує музичних шкіл в формі загальноосвітнього навчального закладу.
Чинним законодавством України визначено, що музичні школи є закладами позашкільної освіти та структурною ланкою освіти, її підсистемою.
Так, відповідно до ч.4 ст.21 ЗУ України «Про позашкільну освіту» визначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного закону, в тому числі дитячі музичні школи.
Пунктом 1 статті 39 Закону України «Про освіту» до переліку позашкільних навчальних закладів віднесено, в тому числі, музичні школи.
У відповідності до статті 29 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру освіти в Україні.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку посад педагогічних, науково-педагогічних працівників» № 963 від 14.06.2000 р. визначено, що викладачі всіх спеціальностей включені до переліку посад педагогічних працівників.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909 (зі змінами) встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають вчителі і викладачі, в тому числі, музичних і художніх шкіл, де у примітці 2 вказано, що робота в установах і на посадах, передбачених переліком посад в даній постанові, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої незалежності закладів і установ.
Крім того, до 01.01.1992 року пенсії за вислугу років призначались згідно з Переліком, що затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397, яким були передбачені середні музичні школи та посада викладача. В прим.3 постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років, тому і після 1992 року робота в музичній школі зараховується до спеціального стажу.
Враховуючи викладене, а також той факт, що згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , довідкою від 15.03.2019 р. №35, у період з 01.09.1982 р. по 31.08.1994 р. позивач працював на посаді викладача з класу «Гітара» в дитячій музичній школі № 11 м. Дніпропетровська (про що також відсутній спір між сторонами), суд вважає, що відповідач не мав правових підстав не зараховувати до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача у Дитячій музичній школі №11 м.Дніпропетровська на посаді викладача класу «Гітара».
За таких обставини, суд доходить висновку про те, що дії відповідача щодо обчислення позивачу спеціального стажу без врахування стажу роботи у Дитячій музичній школі №11 м. Дніпропетровська на посаді викладача класу «Гітара» та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п.71 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними, а тому необхідно зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача у Дитячій музичній школі №11 м. Дніпропетровська на посаді викладача класу «Гітара» з 01.09.1982 р. по 31.08.1993 р. та з 01.01.1992 р. по 31.08.1994 р., що дає позивачеві право на пенсію за вислугу років та отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення, відповідно до п.71 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Виходячи із вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, тому судові витрати в загальному розмірі 1536,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.01.2019 року №1321/Р-07 «Про розгляд звернення» щодо відмови виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, періоди роботи ОСОБА_1 на посаді викладача з класу «Гітара» в Дитячій музичній школі № 11 м. Дніпропетровська (за сумісництвом) з 01.09.1982 року по 31.08.1983 року, та з 01.01.1992 року по 31.08.1994 року на посаді викладача з класу «Гітара» в Дитячій музичній школі № 11 м. Дніпропетровська і виплатити йому грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п. 71 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський