Справа № 826/6267/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6267/18 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача - 1 (апелянта) - Серебрякова Н.С .,

від відповідача - 2 - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач - 1), Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач - 2) в якій просив суд:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) ГУНП в Луганській області, щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, та в грошовий атестат ОСОБА_2 , спрямованих в ГУ ПФУ в Київській області, поданих для первинного призначення пенсії, відомостей про матеріальну допомогу на оздоровлення, фактично отриманих ним сум щомісячної грошової винагороди за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію та одноразові премії.

- зобов`язати ГУНП в Луганській області включити до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та в грошовий атестат відомості про начислені та виплачені виплати ОСОБА_2 , види грошового забезпечення, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову винагороду за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію, щомісячні одноразові премії та передати нові документи про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , у ГУ ПФУ в Київській області, як такі на підставі яких повинна розраховуватись пенсія.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Київській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років з урахуванням відомостей про матеріальну допомогу на оздоровлення, фактично отриманих ним сум щомісячної грошової винагороди за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію та щомісячних одноразових премій, з урахуванням раніше здійсненних виплат, починаючи з 30.09.2017, та здійснити виплату різниці між нарахованими та виплаченими сумами пенсії. Грошові кошти перерахувати на його картковий рахунок МФО 322669, КОД ЄДРПОУ № 09322277, № карткового рахунку НОМЕР_1 . Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача - 2 щодо не включення до подання на призначення пенсії позивача винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, матеріальної допомоги та щомісячних одноразових премій. Зобов`язано відповідача - 2 оформити та надіслати відповідачу - 1 подання на призначення пенсії позивача з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, матеріальної допомоги та щомісячних одноразових премій. Зобов`язано відповідача - 1 здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, матеріальної допомоги, щомісячних одноразових премій та виплатити заборгованість, що утворилась у зв`язку з неправильним нарахуванням пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - 1 звернувся до суду із апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить суд скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги суб`єкт владних повноважень вказує про те, що при обчисленні пенсії враховуються не всі додаткові види грошового забезпечення, а тільки ті, що носять щомісячний (постійний) характер. Натомість, винагорода за безпосередню участь в АТО, матеріальна допомога, щомісячні одноразові премії не входять до складу надбавок, доплат або підвищення, а отже не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні ст. 9 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей та разом з цим є тимчасовими виплатами.

Окрім того, апелянт звертає увагу суду, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, у зв`язку з чим вимоги до Пенсійного фонду є передчасними.

З огляду на зазначене, відповідач стверджує, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні є помилковими.

Позивачем, у свою чергу, подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого, останній посилаючись на невідповідність доводів апеляційної скарги вимогам законодавства та обставинам справи просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року без змін.

В обґрунтування вказаної правової позиції зазначає, що алгоритм дій вказаний у рішенні суду щодо вчинення відповідачами дій для перерахунку призначеної йому пенсії та виплати заборгованості, що утворилась у зв`язку з неправильним нарахуванням пенсії ясний та зрозумілий і в ньому не має порушень норм права, а тому посилання апелянта про передчасність відповідного зобов`язання є безпідставними.

Разом з цим, позивач також звертає увагу суду, що винагороду за безпосередню участь в АТО та щомісячні одноразові премії він отримував щомісячно, а тому ці виплати мають постійний характер.

З урахуванням викладеного, позивач вказує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що відповідає нормам процесуального та матеріального права та прийнято у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідачем - 2 подано до суду заяву про врахування висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Відзиву на апеляційну скаргу від Головного управління Національної поліції в Луганській області до суду не надходило.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з вересня 1993 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з листопада 2015 року - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

Наказом № 688 о/с від 29.09.2017 позивач - полковник поліції був звільнений зі служби з посади заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області на підставі п.2 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 30 вересня 2017 року.

Судом встановлено, що з 30 вересня 2017 року позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

08 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення та індексації, які виплачувалися за останні 24 календарних місяці військової служби підряд перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Листом від 12 березня 2018 року № 647/Ш-01 відповідач - 1 повідомив позивачу, що оскільки відповідно до вимог статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби" та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 вказані у його зверненні виплати не відносяться для видів грошового забезпечення, що носять постійний характер, включати їх в розрахунок грошового забезпечення для визначення розміру пенсії підстави відсутні.

Не погоджуючись із наданою відповідачем відповіддю на його звернення та вважаючи безпідставними не включення відповідних сум у довідку про додаткові види його грошового забезпечення, а також в грошовий атестат для обчислення розміру його пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції, матеріальна допомога та одноразові премії відповідно до вимог чинного законодавства мають щомісячний характер. Крім того, судом було встановлено, що з вказаних виплат утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За наведених обставин, Окружний адміністративний суд дійшов висновку, що відповідачами протиправно не включені зазначені види грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії за вислугою років та в цій частині задовольнив позовні вимоги.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

В частині позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції було відмовлено позивачу, рішення суду не оскаржується учасниками справи, а тому суд апеляційної інстанції не надає цій частині рішення правової оцінки.

Щодо частини задоволених судом позовних вимог, які оскаржуються відповідачем, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Крім того, відповідної правової позиції дотримується також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду про що останнім зазначено, зокрема у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 295/14438/15-а, 18 квітня 2019 року у справі №286/766/17 та від 14 травня 2019 року по справі № 428/11103/16-а.

У свою чергу, вирішуючи питання щодо правової природи відповідних виплат про які вказує позивач, колегія суддів суду апеляційної інстанції виходить з наступного.

Виплата винагороди за участь в антитерористичній операції та її розмір установлені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 р. № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі - постанова КМУ №24), відповідно до пункту 1 якої така винагорода виплачується в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

На виконання пункту 4 постанови КМУ № 24 Міністерством оборони України видано Наказ від 2 лютого 2015 року № 49, яким затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок №49).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 49 виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Розділом ІІ Порядку № 49 визначено механізм та умови виплати винагороди військовослужбовцям (крім резервістів) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.

Так, військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень.

Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Аналіз наведених постанови КМУ №24 та Порядку № 49 свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що винагорода за участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, та відповідно складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Одноразові премії так само, як і матеріальна допомога є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення у зв`язку з чим не можуть бути включені до довідки про щомісячні види додаткового грошового забезпечення для призначення пенсії.

Разом з цим, згідно з даними наявної у матеріалах справи довідки (від 17 жовтня 2017 року № 871/111/22-2017) про доходи позивача за період з листопада 2015 року по вересень 2017 року судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріальна допомога виплачувалась позивачу за вказаний період лише двічі, а одноразові премії та одноразова винагорода за участь в АТО не виплачувались позивачу кожного місяця.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що премія, яка отримувалась позивачем щомісячно увійшла до розрахунку пенсії позивача у розмірі 46 %, що не оспорюється учасниками справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку та погоджується із доводами апелянта, що відповідні виплати не мають постійного (щомісячного) характеру, як то було встановлено судом першої інстанції у ході розгляду даної справи та слугувало підставою для прийняття рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що висновок суду Окружного адміністративного суду м. Києва про наявність підстав для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих останнім у період з 2015 по 2017 роки грошової матеріальної допомоги, винагороди за участь в АТО, та одноразових премій, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, оскільки не носять системного характеру.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що обставини справи встановлені судом першої інстанції з достатньою повнотою, але судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права в частині у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 311,315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2019 року