Справа № 534/342/19
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/342/19
Провадження № 2-а/534/34/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Фетько Наталі Олександрівни про скасування постанов в справах про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 536662 від 01.03.2019 року .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, просить вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити, оскільки правопорушення він не вчиняв і ним не було порушено п. 9.2 б ПДР України.

Ухвалою суду від 12.03.2019 провадження у справі відкрито з призначенням до судового розгляду.

29.03.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти позову заперечує , посилаючись на те, що водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, а саме при повороті праворуч не ввімкнув світловий показчик повороту, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України і вона як поліцейський не порушила процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяла в межах наданих законом повноважень, мала право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову (а.с.19-24).

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає та просить розглядати справу у його відсутність.

В ході судового розгляду встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДП18 №536662 від 01.03.2019 року (а.с.3).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 01.03.2019 в м. Кременчуг по вул. Ярмаркова, 1б, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013 при зміні напрямку руху, а саме при повороті праворуч не ввімкнув світловий показчик напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2 «б» ПДР України, в зв`язку з чим його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн .

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом 9.2 (б) ПДР України, передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено судом , крім наданих позивачем копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 536662 від 01.03.2019 року, суду надано відеозапис, інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 відповідачем не надано.

Досліджуючи відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, встановлено, що наданим відеозаписом не зафіксовано факт порушення позивачем вимог пункту 9.2 (б) ПДР України. Позивач заперечував вчинення ним порушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, при цьому вказаний відеозапис твердження позивача з цього приводу не спростовує. Враховуючи наведене та відсутність інших доказів вини позивача, суд вважає, що правомірність прийняття оскаржуваної постанови відповідачем не доведена.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушень та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 77,90,242,246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову серії ДП18 № 536662 від 01 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя підпис Т.О.Куц Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц