Справа № 300/892/19
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" травня 2019 р. справа № 300/892/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 22.04.2019 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача періоди: навчання у середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия Львівської області з 01.09.1978 по 17.07.1981; роботи дизелістом 4 розряду на буровій установці в Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння з 27.07.1981 по 17.04.1982; військової служби в армії з 17.05.1982 по 21.06.1984, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 14.01.2018, з підстав протиправності дій.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач 12.04.2018 та 27.08.2018 звернувся до Тлумацького об`єднане управління Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списком № 2. Однак відповідач, всупереч вимогам Закону, відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, посилаючись на те, що позивачем не підтверджено 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Вважаючи наведену відмову Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправною, оскільки відповідач не зарахував до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 підтверджені необхідними документами періоди: навчання позивача у середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия Львівської області з 01.09.1978 по 17.07.1981; роботи дизелістом 4 розряду на буровій установці в Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння з 27.07.1981 по 17.04.1982; військової служби в армії з 17.05.1982 по 21.06.1984, , позивач звернувся з даним позовом до суду та просить зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 14.01.2018.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 24.05.2019 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення даного адміністративного позову без розгляду та залишено без задоволення клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 12.04.2018 та 27.08.2018, звертався до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у віці 55 років за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (надалі Список №2).
За результатом розгляду документів, поданих позивачем Тлумацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України листом №2772/03 від 16.07.2018 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у віці 55 років за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, посилаючись на те, що позивачем не підтверджено 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (а.с.10-11).
За результатом розгляду документів, поданих позивачем 27.08.2018 Тлумацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України листом №4364/03 від 28.11.2018 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у віці 55 років за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, посилаючись на те, що не підтверджено 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, і за результатами атестації робочих місць, рішенням управління від 27.11.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у віці 55 років (а.с.7-9). Зазначено, що позивачем подано довідку від 28.04.2018 №1293/05/01.07 видану Державним унітарним підприємством "Кримгеологія" про період роботи з 27.07.1981 по 17.04.1982. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 №1207-VII визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті зазначеного Закону, є недійсними і не створює правових наслідків. Також, зазначено, що згідно наданої трудової книжки НОМЕР_1 проведені записи №2-3 Феодосійською нафтогазорозвідувальною експедицією глибокого буріння про прийняття 27.07.1981 - дизелістом по 4 розряду на бурову установку згідно наказу 68-к від 23.07.1981, а на звільнення з роботи запис від 17.05.1982 підтертий і виправлений, що суперечить інструкції із ведення трудових книжок, тому відповідний період з 27.07.1981 по 17.05.1982 не враховано до страхового стажу. Згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах" розділом XIII. "Буріння, добування і переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю" Списку №2 посада дизеліста бурової установки не передбачена. Таким чином, стаж роботи на пільгових умовах відповідно до списку №2 складає 9 років 04 місяці 26 днів, що менше необхідного стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці для призначення пенсії на пільгових умовах у віці 55 років. Підтверджено 30 років 3 місяців 12 днів загального страхового стажу. Оскільки не підтверджено 12 років 6 місяців роботи протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, рішенням управління від 27.11.2018 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у віці 55 років. Зазначено, що, згідно діючого законодавства, позивач набуде право на призначення пенсії на пільгових умовах у віці 57 років.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Так, відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Також, порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регламентований статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, згідно частини 1 вказаної статті, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Вимоги щодо обов`язкових норм пільгового стажу для призначення пенсію за віком на пільгових умовах визначені також частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та є аналогічними вимогам, зазначеним в статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383.
Пунктом 10 наведеного Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Так, згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків №1 або №2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком №1 або №2.
Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах, такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 в справі №164/1993/14-а (2-а/164/2/2015), провадження №К/9901/1452/18.
Щодо вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи дизелістом 4 розряду на буровій установці в Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння з 27.07.1981 по 17.04.1982, суд зазначає наступне.
Згідно відомостей трудової книжки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , позивач в період з 27.07.1981 по 17.05.1982 працював дизелістом 4 розряду на буровій установці Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння (запис №2) (а.с.17-24).
Проте, даний запис №2 містить виправлення та потертість у даті 17.05.1982, зокрема у місяці, по який працював позивач дизелістом 4 розряду на буровій установці Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння.
При цьому, те що згідно відомостей трудової книжки (запис №2), позивач відповідно до наказу від 23.07.1981 за №68-к з 27.07.1981 працював дизелістом 4 розряду на буровій установці Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння не є спірним, оскільки роком звільнення відповідно до записів трудової книжки позивача зазначено 1982 рік, який не містить виправлень, тому вказана робота позивача за період з 27.07.1981 по 31.12.1981 є підтвердженою записами трудової книжки (а.с.18).
Крім того, відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, в трудовій книжці зазначаються відомості про працівника, відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення), відомості про нагороди та заохочення.
Відтак, записи у трудовій книжці позивача містять відомості про характер виконуваної роботи та про зайнятість протягом повного робочого дня.
Як встановлено, позивачем відповідачу подано довідку від 28.04.2018 №1293/05/01.07 видану Державним унітарним підприємством "Кримгеологія".
Відповідно до довідки від 28.04.2018 №1293/05/01.07 виданої Державним унітарним підприємством "Кримгеологія" позивач в період з 27.07.1981 по 17.04.1982 працював дизелістом 4 розряду на буровій установці у Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння повний робочий день. Атестація робочих місць не проводилася до 2007 року (а.с.12).
Разом з цим, відповідно до історичної довідки №1294/05/01.07 від 28.04.2018, виданої Державним унітарним підприємством "Кримгеологія" Феодосійська нафтогазорозвідувальна експедиція глибокого буріння, поміж іншим, в кінцевому випадку, було реорганізована в Державне унітарне підприємство "Кримгеологія" (а.с.13).
При цьому, слід звернути увагу, що позивач просить зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи з 27.07.1981 по 17.04.1982.
Щодо доводів відповідача, викладених у запереченні на позов, про те, що довідки, видані на тимчасово окупованій території не можуть бути взяті до уваги, суд зазначає, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени Організації Об`єднаних Націй зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".
Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (Європейським судом з прав людини). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".
При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.10.2018 у справі №235/2357/17.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищенаведене, надані позивачем довідка від 28.04.2018 №1293/05/01.07 та довідка №1294/05/01.07 від 28.04.2018, які видані Державним унітарним підприємством "Кримгеологія", підтверджують роботу позивача дизелістом 4 розряду на буровій установці у Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння повний робочий день в період з 27.07.1981 по 17.04.1982, а тому повинні бути зараховані до стажу роботи позивача, необхідного для призначення пенсії.
Щодо зазначення у відповіді відповідачем того, що згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах" розділом XIII. "Буріння, добування і переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю" Списку №2 посада дизеліста бурової установки не передбачена, суд зазначає наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.1992 №442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
При цьому, стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці після 22.08.1992.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Списки № 1, 2 затверджені установою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 застосовувалися до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовувалися Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.
Судом встановлено, що професія дизеліста-моториста бурових установок в спірний період була передбачена у всіх Списках № 2.
Таким чином, записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення періоду роботи позивача дизелістом 4 розряду на буровій установці у Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння повний робочий день в період з 27.07.1981 по 17.04.1982 до пільгового стажу.
Щодо вимоги про зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача періоду військової служби в армії з 17.05.1982 по 21.06.1984, суд зазначає наступне.
Згідно із абзацом 2 частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічні положення викладені в частині першій статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 27.02.2018 в справі №672/885/17.
Як встановлено в період з 27.07.1981 по 17.04.1982 позивач працював дизелістом 4 розряду на буровій установці у Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння, що є стажем пільгових умовах, а з 17.05.1982 по 21.06.1984 служив в Радянській Армії, що підтверджується записом трудової книжки позивача (запис №3) (а.с.17-24).
Також, відповідно до записів військового квитка НОМЕР_3 , виданого Феодосійським міським військовим комісаріатом Кримської області, обліково-послужної картки до військового квитка, до військової служби позивач призивався Феодосійським міським військовим комісаріатом Кримської області з 17.05.1982 по 21.06.1984 проходив військову службу (а.с.15, 16).
Однак, судом не встановлено, а позивачем не доведено того, що на момент призову на строкову військову службу, позивач навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, чи працював за професією або займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що відповідно до вимог статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки, згідно довідки від 28.04.2018 №1293/05/01.07 позивач працював за професією або займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на посаді дизеліста 4 розряду на буровій установці до 17.04.1982. Інші відомості щодо навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, чи роботи за професією або зайняття посади, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах станом на 17.05.1982 позивачем до органу пенсійного забезпечення чи суду не подані. Вказане виключає протиправність дій відповідача щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду військової служби в армії з 17.05.1982 по 21.06.1984.
За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача періоду військової служби в армії з 17.05.1982 по 21.06.1984 не підлягають до задоволення.
Щодо вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період навчання у середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия Львівської області з 01.09.1978 по 17.07.1981 суд зазначає наступне.
Як зазначено вище, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно відомостей трудової книжки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , запис №1 внесений на підставі диплому № НОМЕР_4 , відповідно до якого з 01.09.1978 по 20.07.1981 позивач навчався в середньому професійно-технічному училищі №35 (а.с.18).
При цьому, відповідно до записів диплому № НОМЕР_4 позивач навчався в середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия, Львівської області за професією дизеліст (моторист) бурових установок з 01.09.1978 по 17.07.1981 (а.с.14).
Частиною першою статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
У відповідності до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, в трудовій книжці зазначаються відомості про працівника, відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення), відомості про нагороди та заохочення.
Отже, позивач навчався в середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия, Львівської області за професією дизеліст (моторист) бурових установок з 01.09.1978 по 17.07.1981.
При цьому, як вже встановлено судом, з 27.07.1981 по 17.04.1982 позивач працював дизелістом 4 розряду на буровій установці у Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння, яка є набутою позивачем професією в середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия, Львівської області.
Враховуючи, що перерва між днем закінчення навчання - 17.07.1981 та днем зарахування позивача на роботу за набутою професією - 27.07.1981 не перевищує трьох місяців, отже відповідно до статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" позивач має право на зарахування часу навчання в середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия, Львівської області за професією дизеліст (моторист) бурових установок з 01.09.1978 по 17.07.1981 до трудового стажу учня, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Статтею 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.
Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що позивачем підтверджено 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при стажі роботи не менше 30 років, і після досягнення 55 років відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_5 дата народження позивача - 13.01.1963 (а.с.25).
Отже, дії Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідають вимогам пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 14 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Таким чином, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області підлягає задоволенню в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача періоди: навчання у середньому професійно-технічному училищі №35 м. Стрия Львівської області з 01.09.1978 по 17.07.1981 та роботи дизелістом 4 розряду на буровій установці в Феодосійській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння з 27.07.1981 по 17.04.1982, та призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах з дня його звернення за пенсією.
В задоволенні решти позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача періоду військової служби в армії з 17.05.1982 по 21.06.1984 слід відмовити.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, слід стягнути з Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.