Справа № 280/409/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

15 травня 2019 рокуСправа № 280/409/19
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача - Єрьоміна Є.В.

відповідача 1 - Оричищ А.І.

відповідача 2 - не прибув

представника третьої особи -Демчук А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК"

до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Орищич Альони Іванівни, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченка Захара Миколайовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради

про визнання протиправним, скасування рішень та записів про припинення іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Орищич Альони Іванівни (далі - відповідач 1), Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченка Захара Миколайовича (далі - відповідач 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Демченка З.М. №44585455 від 13.12.2018 про відмову у скасуванні; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Орищич А.І. № 44582464 від 13.12.2018 про відмову у скасуванні; скасувати записи про припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 1175990) та про припинення заборони відчуження майна (номер запису про обтяження 1176021), внесені 02.07.2013 на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2012 в цивільній справі № 0814/4605/2012, заочного рішення Ленінською районного суду м.Запоріжжя від 29.05.2013 в цивільній справі № 0814/12594/2012 щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, номер об`єкта в РПВН: 15849592).

В обґрунтування позову посилається на те, що АТ «ДЕЛЬТА БАНК» звернулось до адміністратора філії Центру надання адміністративних послуг по Вознесенівському району із листом про скасування реєстраційних дій, а саме скасування записів про припинення іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна. Стверджує, що внаслідок відмови державних реєстраторів у скасуванні реєстраційних дій, а саме, записів про припинення іпотеки та заборони відчуження майна АТ «ДЕЛЬТА БАНК» позбавлене можливості поновити в державному реєстрі записи про обтяження щодо предмета іпотеки, відтак наразі в державному реєстрі містяться записи, внесені на підставі скасованих судових рішень, і не зважаючи на ухвалу Ленінською районною суду м. Запоріжжя від 21.03.2014 в справі № 0814/4605/2012 та ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2014 в справі № 0814/12594/2012, що набрали законної сили з моменту їх винесення, порушення прав АТ «Дельта Банк», як іпотекодержателя триває і досі. На підставі викладеного, просить задовольнити адміністративний позов.

15.05.2019 до суду від представника третьої особи надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій вказано, що у даній справі спірні правовідносини виникли між новим власником майна та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», а отже існує спір про право. Стверджує, що вказане унеможливлює розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства, тому такий спір має вирішуватись судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні 15.05.2019 представник третьої особи та відповідач 1 підтримали клопотання про закриття провадження у справі, просили суд його задовольнити.

Відповідач 2 не прибув у підготовче судове засідання 15.05.2019.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні заперечив проти закриття провадження у справі. Вказує, що даний спір підпадає під адміністративну юрисдикцію та має бути вирішений Запорізьким окружним адміністративним судом. Просить відмовити у задоволенні заяви.

У судовому засіданні 15.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи заяву про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (провадження № 12-58гс18).

Так, відповідачі як державні реєстратори речових прав на нерухоме майно за законодавством є суб`єктами владних повноважень. Наведене вбачається зі змісту пункту 1 частини першої статті 2 та статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно із цими нормами державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатами розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому втручання будь-яких осіб, у тому числі державних органів, у діяльність державного реєстратора забороняється.

Необхідною та єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій, при цьому ці функції суб`єкт повинен здійснювати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Суд вважає, що характер спору у цій справі є приватноправовим з огляду на таке.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач звертаючись із вимогами до державного реєстратора, намагається поновити своє майнове право іпотекодержателя шляхом скасування записів про припинення іпотеки на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , що виникла на підставі іпотечного договору між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1

При цьому, з долучених до матеріалів справи документів вбачається, що з 02.02.2018 власником спірного об`єкту нерухомості є інша особа - ОСОБА_2 . Тобто, ОСОБА_1 (іпотекодавець за договором) наразі вже не є власником об`єкту нерухомого майна, що було предметом іпотеки.

Суд звертає увагу позивача на те, що право власності на вказаний об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 12.07.2013 перейшло до ОСОБА_3 , надалі ОСОБА_3 здійснено відчуження об`єкту нерухомості на користь ОСОБА_4 , яка в свою чергу відчужила вказану квартиру ОСОБА_2

Тобто, наразі об`єкт нерухомого майна належить на праві власності відмінній від іпотекодавця за договором іпотеки особі, на підставі договору купівля-продажу, який не визано судом недійсним. Також, у відповідності з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час укладення договору купівлі-продажу іпотека та нотаріальна заборона були припинені.

Тому, звертаючись до суду із вимогою скасувати записи про припинення іпотеки позивач фактично просить відновити право іпотеки та встановити обтяження щодо нерухомого майна по відношенню до третьої особи, нового власника, який не укладав договір іпотеки.

Отже, встановлені фактичні обставини цієї справи дають підстави стверджувати, що оскаржуваним реєстраційним діям відповідачів передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про інші речові права на конкретну нерухомість.

Відтак, не дивлячись на те, що за суб`єктним складом справа може бути віднесена до юрисдикції адміністративного суду, проте за характером правовідносин спір є приватноправовим, а відтак не може розглядатись адміністративним судом за відсутності між сторонами публічно-правого спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, а отже, відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у цій справі слід закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи суб`єктний склад сторін справа має бути вирішена у порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищезазначене, клопотання відповідача про закриття провадження у справі суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 183, 240, 241-243, 238, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, - задовольнити.

Провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Орищич Альони Іванівни, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченка Захара Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання протиправним, скасування рішень та записів про припинення іпотеки,- закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення для захисту майнових прав до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Я. Максименко