Справа № 420/1030/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1030/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 11

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Довгальової Г.Г.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Бондар М.О.,

представника відповідача - Арбєсбауер В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , про:

визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , «Про підсумки проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин першого польового вузла зв`язку» №18 від 21.01.2019 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «Сувора догана» та притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення у сумі 15 024, 50 гривень.

Адміністративний позов мотивовано наступним.
ОСОБА_1 , зі змістом оскаржуваного наказу та висновками службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів не згоден. Вважає, що командуванням військової частини службове розслідування проведено з грубим порушенням положень Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі. Крім того, наголошував, що як заступник начальника першого польового вузла зв`язку з озброєння військової частини НОМЕР_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - не несе матеріальну відповідальність за технічний стан та схоронність автомобільної техніки, оскільки це не передбачено його функціональними обов`язками встановленими Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України чи Військової частини НОМЕР_1 . Жоден розпорядчий документ командира військової частини, яким на позивача було б покладено обов`язок нести відповідальність за технічний стан автомобільної техніки відсутній.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення з грошового забезпечення ОСОБА_1 утримань, які здійснюються на підставі наказу «Про підсумки проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин першого польового вузла зв`язку» №18 від 21.01.2019 року.

25 квітня 2019 року, продовжено строк підготовчого провадження по адміністративній справі №420/1030/19 на тридцять днів.

16 травня 2019 року, закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№12114/19 від 04.04.2019р.) на позовну заяву (т.І, а.с.134-166).

Відзив обґрунтований наступним.

За результатами проведення службового розслідування по факту «розмороження» двигунів автомобілів роти штабних машин було встановлено, що в порушення вимог законодавства, в умовах воєнного стану, капітан ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи службу у Військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, не виконав свої службові обов`язки покладені за посадою, не дотримався вимог керівних документів у своїй службовій діяльності, не забезпечив правильну експлуатацію автомобільної техніки, що призвело до пошкодження двигунів автомобілів ЗІЛ-131 (військовий номер НОМЕР_2 ), ЗІЛ 131 (військовий номер НОМЕР_3 ), УРАЛ 375 (військовий номер НОМЕР_4 ). Зазначалося, що наказ №18 від 21.01.2019 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «Сувора догана» та притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення у сумі 15024,50 гривень прийнято в межах чинного законодавства.

Відповідь на відзив ОСОБА_1 , (т.І, а.с.216-233) було подано до суду з пропуском строку встановленого судом.

У поясненнях (вх.№17352/19 від 15.05.2019р.) відповідачем зазначалося, що до двигуна автомобіля УРАЛ-375, в/н. НОМЕР_4 була залита вода, що не припустимо у зимовий період експлуатації та стало причиною появи тріщини у боці двигуна. Про вихід з ладу двигунів автомобілів УРАЛ-375 та ЗІЛ -131, ОСОБА_1 , нікому не доповідав, ніяких рапортів про призначення службового розслідування не подавав, актів щодо технічного стану зазначених автомобілів не складав, однак в свою чергу за власні кошти придбав двигун на автомобіль ЗІЛ-131 та приймав рішення щодо ремонту тріщин блоків двигунів пошкоджених автомобілів (т.І, а.с.234-248).

У поясненнях ОСОБА_1 (ЕП/3751/19 від 20.05.2019р.) зазначалося, що тріщини на двигунах автомобілів ЗІЛ-131 в/ НОМЕР_5 та ЗІЛ-131 в/н НОМЕР_6 , виявлено ОСОБА_3 , на початку липня 2018 року, що підтверджується рапортом ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Крім того, після безпосереднього огляду автомобілів було встановлено, що один двигун можливо відремонтувати шляхом зварювання тріщини, у зв`язку з чим було придбано електроди. У серпні 2018 року, позивач разом з ОСОБА_5 , за власні кошти придбали двигун від ЗІЛ-131. Таким чином, на думку позивача, він вжив заходів щодо забезпечення відновлення технічної справності автомобілів та виконав свої функціональні обов`язки за посадою (т.ІІ, а.с.1-5).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Витягу з Наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №313 від 19 липня 2011 року, призначений заступником начальника вузла з озброєння польового вузла зв`язку 7 окремого полку зв`язку Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.86).

30 листопада 2018 року, начальник І ПВЗ підполковник ОСОБА_3 , звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом, стосовно призначення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин І польового вузла зв`язку, а саме: ЗІЛ-131 в/н НОМЕР_2 , ЗІЛ-131 в/н НОМЕР_3 , УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_4 (а.с.83).

Відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України №608 від 21 листопада 2017 року «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» та на підставі рапорту начальника першого польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_3 №4566 від 30 листопада 2018 року, командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , видано наказ №561 від 30 листопада 2018 року «Про призначення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин» (а.с.82).

Вищевказаним наказом, зокрема, зобов`язано до 29 грудня 2018 року, начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_7 , під час проведення службового розслідування встановити наявність: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування та виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Відповідно до статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого законом України №551-ХІV від 24 березня 1999 року, ОСОБА_1 , було усунуто від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

На підставі рапорту начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 , №5105 від 29 грудня 2018 року (а.с.85), наказом командира військової частини НОМЕР_1 №629 від 29 грудня 2018 року, продовжено термін проведення службового розслідування №561 від 30 листопада 2018 року «Про призначення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин» до 29 січня 2019 року (а.с.84).

Згідно Акту проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин, затвердженого тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , від 21 січня 2019 року (а.с.88-94), у ході проведення службового розслідування встановлено наступне: «…28 листопада 2018 року, на шикуванні особового складу І польового вузла зв`язку о 09:00 годині ранку, підполковник ОСОБА_3 , дав доручення підпорядкованим командирам підрозділів, у тому числі заступнику начальника І польового вузла зв`язку з озброєння капітану ОСОБА_1 , та командиру роти штабних машин польового вузла ОСОБА_5 , особисто перевірити наявність антифризу в охолоджуючих системах підпорядкованої техніки, а де залита вода, особисто проконтролювати злиття води з охолоджуваних систем автомобілів та заправити їх антифризом. 30 листопада 2018 року, при огляді автомобільної техніки, яка готується для виїзду в район виконання бойового завдання в зв`язку з введенням воєнного стану Президентом України 26 листопада 2018 року, було встановлено, що двигун автомобіля УРАЛ-375, військовий номер НОМЕР_4 «розморожений» - не в справному стані…про те, що автомобіль УРАЛ-375 в/н НОМЕР_4 знаходиться в несправному стані або потребує ремонту, капітан ОСОБА_1 , як заступник начальника І польового вузла зв`язку з озброєння та старший лейтенант ОСОБА_5 , як командир роти штабних машин не доповіли…» (а.с.88).

Крім того, як вбачається з наданих техніком роти штабних машин І польового вузла зв`язку сержантом ОСОБА_8 , пояснень, в автомобіль УРАЛ-375, в/н НОМЕР_4 була залита вода: «…командир роти штабних машин старший лейтенант ОСОБА_5 , сказав, щоб в даний автомобіль антифриз на заливали, тому що підтікає радіатор…після постановки автомобіля в колону, воду було злито, але це старший лейтенант ОСОБА_5 , не перевірив…усі автомобілі роти штабних машин І польового вузла зв`язку за водіями не закріплені та не передані…» (а.с.105-106).

Суд зазначає, що відповідно до наявних у матеріалах службового розслідування наказу Командира військової частини НОМЕР_1 №411 від 10 грудня 2016 року (а.с.110), акту технічного стану №450 (а.с.105), відповідальною особою за автомобіль УРАЛ-375 в/н НОМЕР_4 є - старший лейтенант ОСОБА_5 (а.с.109,111).

Стосовно пошкодження двигунів автомобілів ЗІЛ 131, військовий номер НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , вказано, що після прибуття І польового вузла зв`язку з навчань у жовтні 2017 року, підполковником ОСОБА_3 , було віддано розпорядження заступнику начальника польового вузла зв`язку з озброєння ОСОБА_1 , та командиру роти штабних машин старшому лейтенанту ОСОБА_5 , на обслуговування техніки після навчань, підготовку техніки яка убуває для виконання завдань за призначенням у район проведення АТО, а решту техніки поставити на тимчасове зберігання до сховищ. У середині червня 2018 року, підполковником ОСОБА_3 , була проведена перевірка всієї техніки І польового вузла зв`язку, під час якої виявлено, що двигуни автомобілів ЗІЛ 131 за військовими номерами НОМЕР_2 та 7053 А5 «розморожені». По цей час вказані двигуни відновлені та відповідальні посадові особи заходів щодо їх відновлення не приймають (а.с.89).

Тобто факт розмороження двигунів автомобілів ЗІЛ 131, військовій номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , встановлено у червні 2018 року. Відомості щодо призначення розслідування у червні 2018 року, для встановлення причин виникнення шкоди та винних осіб, суду не надано.

Слід зазначити, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №233 від 01 листопада 2017 року, капітан ОСОБА_1 , 02 листопада 2017 року, був направлений до Військового медичного клінічного центру Південного регіону, а тому, фізично не міг проконтролювати злиття води в автомобілях ЗІЛ 131 (а.с.90).

На підставі пояснень, зафіксованих в акті проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин, затвердженого тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , від 21 січня 2019 року, сам ОСОБА_2 , зазначив, що: «при температурі повітря 0 С та нижче, залита в систему охолоджена вода замерзає та кристалізується, що приводить до збільшення об`єму. В системі охолодження двигуна автомобілів, рідина знаходиться в замкнутому контурі, тому замерзання води приводить до розширення, в результаті чого в боці циліндрів, головці блока циліндрів, радіаторі системи охолодження та інших елементах двигуна з`являються тріщини. У випадку з автомобілем УРАЛ 375, військовий номер НОМЕР_4 , вода з системи охолодження була злита або залита неповністю, що призвело до розмороження двигуна, а саме появлення тріщин. Двигун знаходиться в непрацездатному стані, автомобіль УРАЛ 375 військовий номер НОМЕР_4 , не може здійснювати завдання за призначенням…» (а.с. 89).

Згідно наданих ОСОБА_1 , пояснень Командиру військової частини НОМЕР_1 від 30 листопада 2018 року, ним особисто та ОСОБА_3 , 26 листопада 2018 року, було нагадано командирам підрозділів зв`язку про злиття води з системи охолодження двигунів автомобілів. Командири підрозділів злиття води - підтвердили (а.с.98).

Інформація стосовно визначення відповідальною особою за техніку УРАЛ-375 в/н НОМЕР_4 , ЗІЛ 131 за в/н НОМЕР_2 та 7053 А5 капітана ОСОБА_1 , - відсутня, суду не надавалася.

Відповідно до Відомості №1, щодо визначення залишкової вартості військового майна, наданої начальником автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , та затвердженої ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , станом на 15 січня 2019 року, залишкова вартість майна (двигун автомобіля ЗІЛ-131 в/н НОМЕР_3 , двигун автомобіля ЗІЛ-131 в/н НОМЕР_2 , двигун автомобіля УРАЛ-375 в/н НОМЕР_4 ) складає 100 730,24 гривень (а.с.125).

Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про підсумки проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин першого польового вузла зв`язку» №18 від 21 січня 2019 року, в ході проведення службового розслідування встановлено наступне: «…в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України 26.11.2018р. на території Одеської області, капітан ОСОБА_1 , та старший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцями військової служби за контрактом, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_7 , діючи умисно, не виконали свої службові обов`язки, покладені за посадою, не дотримались вимог керівних документів у своїй службовій діяльності, не забезпечивши правильну експлуатацію автомобільної техніки, що призвело до пошкодження двигунів автомобілів ЗІЛ - 131 військовий номер НОМЕР_2 , ЗІЛ - 1З1 військовий номер НОМЕР_3 , УРАЛ - 375 військовий номер НОМЕР_4 . Вина капітана ОСОБА_1 , підтверджується його поясненнями та поясненнями начальника І польового вузла зв`язку підполковника ОСОБА_3 , командира роти штабних машин старшого лейтенанта ОСОБА_5 , техніка роти штабних машин І ПВЗ сержанта Скуртула В.В…»(а.с.126-127).

На підставі висновків службового розслідування, розпочатого 30 листопада 2019 року та закінченого 21 січня 2019 року, рішенням командира: оголошено розмір матеріальної шкоди заподіяної державі у сумі 100 730,24 гривень, згідно відомості щодо визначення залишкової вартості військового майна на 15 січня 2019 року №1; за порушення підпунктів 3.1, 3.1.9, 3.3.3 розділу 3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997 року, вимог статей 11,12,14,16, 109, 110 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого законом України №548-ХIV від 24.03.1999 року, вимог статей 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, заступнику начальника першого польового вузла зв`язку (І батальйону зв`язку) з озброєння капітану ОСОБА_1 , оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді «Сувора догана», відповідно до пункту 10 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної ради України №243/95-ВР від 23.06.1995 року (зі змінами), притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення, а саме 15 024,50 гривень, зазначена сума зараховується, як часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди державі, визначеної згідно відомості щодо визначення залишкової вартості військового майна №1 на 15.01.2019 року, та утримано премію за січень 2019 року в повному обсязі, відповідно до абзацу 9 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 року.

Згідно витягу з Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 «Обов`язки заступника начальника вузла з озброєння» №475 від 06 листопада 2017 року, заступник начальника вузла з озброєння у мирний і воєнний час відповідає за технічне забезпечення вузла зв`язку, за технічний стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, їх правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію, за технічну підготовку особового складу батальйону, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан підпорядкованих йому підрозділів. Заступник начальника вузла з озброєння підпорядковується начальнику вузла зв`язку і є прямим начальником усього особового складу вузла. Заступник начальника вузла з озброєння зобов`язаний: брати участь у розробленні плану бойової підготовки вузла і організовувати його виконання відповідно до своєї спеціальності; керувати підготовкою та діяльністю підпорядкованого йому підрозділу; знати ділові якості та морально-психологічний стан військовослужбовців безпосередньо підпорядкованого йому підрозділу, постійно проводити з ними індивідуальну роботу з підготовки за спеціальністю; керувати технічною підготовкою особового складу вузла, проводити заняття з офіцерами та прапорщиками вузла з водіння, вивчення озброєння, бойової та іншої техніки, з технічного забезпечення, а також проводити заходи щодо підготовки спеціалістів технічної служби; організовувати правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки, а також навчально-тренувальних засобів вузла, керувати роботами, пов`язаними з їх технічним обслуговуванням і ремонтом, вживати заходів для вдосконалення навчально-матеріальної бази технічної підготовки; стежити за правильним застосуванням і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин у підрозділах; знати потреби, наявність, можливості, технічний стан і запас ресурсу озброєння і військової техніки; знати будову, порядок експлуатації та ремонту озброєння, бойової та іншої техніки вузла, наявність, технічний стан і місце перебування машин, не менше ніж один раз на три місяці перевіряти технічний стан озброєння, техніки і матеріальних засобів вузла і проводити перевірку стрілецької зброї за номерами та стану боєприпасів у підрозділах; проводити роботу, пов`язану із влаштуванням та обладнанням приміщень і території парку, закріплених за вузлом, а також забезпечувати підтримання внутрішнього порядку в них; керувати підготовкою озброєння, бойової та іншої техніки до застосування та експлуатації в польових умовах, вживати заходів щодо забезпечення їх обладнанням і засобами для підвищення прохідності; вживати заходів, спрямованих на запобігання катастрофам, аваріям і поломкам озброєння та техніки, аналізувати їх причини, негайно доповідати про них і вжиті заходи начальнику вузла; організовувати і керувати винахідницькою і раціоналізаторською роботою; дотримуватися вимог безпеки під час експлуатації, ремонту й евакуації озброєння, бойової та іншої техніки, а також виконання заходів пожежної безпеки у парку; проводити заходи з техніки безпеки та охорони праці особового складу під час експлуатації та ремонту техніки зв`язку та АУВ; систематично перевіряти виконання заходів пожежної безпеки при зберіганні, ремонті та обслуговування озброєння та військової техніки, боєприпасів, військово-технічного майна; перевіряти наявність та стан засобів пожежогасіння на об`єктах технічного призначення та їх готовність до застосування; готувати матеріали на списання техніки зв`язку та АУВ, керувати збиранням брухту, який містить дорогоцінні метали; організовувати і контролювати ведення обліку наявності і стану озброєння і техніки, забезпечувати своєчасну підготовку донесень і заявок у службу забезпечення.

Проте, судом встановлено, що відповідно до витягів з функціональних обов`язків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , згідно штату 14/435, за технічний стан техніки у мирний та воєнний стан, несуть відповідальність також:

- Командир роти штабних машин, зокрема: відповідає за стан і збереження техніки, підтримання техніки у постійній бойовій готовності, організовую своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування та ремонт техніки (а.с.33);

- Технік роти, зокрема: організовує технічно правильну експлуатацію техніки; вживає заходи для утримання техніки у справному стані, перевіряє стан машин, які виходять із парку, допускає до експлуатації лише технічно справні машини з відміткою про це в дорожньому листі; зобов`язаний знати технічний стан техніки, особисто керувати роботами, пов`язаними з технічним обслуговуванням озброєння, бойової та іншої техніки, їх ремонтом силами екіпажів (водіїв); вживає заходів для запобігання катастрофам, аваріям і поломкам озброєння, техніки, негайно доповідає про їх причини та вжиті заходи командирові роти; стежить за ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин, запасних частин та іншого технічного майна, тощо (а.с.34);

- Командир взводу штабних машин, зокрема: підтримує особовий склад взводу, озброєння і техніку в постійній бойовій готовності; стежить за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки і не менше раз на два тижні особисто проводить їх огляд і перевірку; готує техніку на кожне навчання, а також перевіряє їх наявність та стан після повернення із занять, навчань (а.с.35);

- Командир відділення штабних машин, зокрема: відповідає за правильну експлуатацію, зберігання техніки та утримання її у належному стані; зобов`язаний підтримувати техніку в постійній готовності до бойового застосування; перед здійсненням маршу перевіряє справність транспортної бази (а.с.35);

- Старший водій, зокрема: відповідає за утримання дорученої техніки у справному стані; відповідає за зберігання закріпленої за ним машини, її справність і готовність до використання; утримувати справну машину та у постійній готовності до бойового використання; не допускати поломок машини, доповідати про них командиру і негайно усувати, тощо (а.с.36);

- Водій, зокрема: утримує справну машину та у постійній готовності до бойового використання; зобов`язаний знати причини основних експлуатаційних несправностей, вміти їх виявляти та усувати; не допускати поломок машини, доповідати про них командиру і усувати негайно (а.с.37).

Згідно наявної у матеріалах справи пояснювальної записки прапорщика ОСОБА_9 , станом на 03 квітня 2019 року, двигуну автомобіля УРАЛ 375 в/н НОМЕР_4 було проведено зварювальні роботи. Зазначалося, що двигун при його експлуатації може вийти з ладу у будь-який час. Автомобілі ЗІЛ 131, в/н 71-03 А5 та 70-53 А5 знаходяться у несправному стані (т.І, а.с.148).

Проте, судом встановлено, що автомобіль УРАЛ 375 в/н НОМЕР_4 продовжує використовуватися військовою частиною НОМЕР_1 , а саме: 04 грудня 2018 року, 23 січня 2019 року, 28 березня 2019 року, що підтверджується записами у Книзі реєстрації виходу та повернення машин до технічної території Військової частини НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи (т.І, а.с.149-158).

Не погоджуючись з наказом «Про підсумки проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин першого польового вузла зв`язку» №18 від 21.01.2019 року, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25 березня 1992 року (далі - Закон №2232-XII), Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі - Дисциплінарний статут), Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року (далі - Статут №548-XIV), Указом Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» №1153-2008 від 10 грудня 2008 року (далі Положення №1153/2008).

Відповідно до ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону №2232-XII, проходження військової служби здійснюється, у тому числі громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч.3 ст.2 Закону №2232-XII).

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються Законом №2232-XII та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року.

Відповідно до ст.16 Статуту №548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статей 26, 27 Статуту №548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України, визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно статті 68 Дисциплінарного статуту, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Судом встановлено, що службова картка ОСОБА_1 має: 1 (усну) «Догану» за 2017 рік (за низьку виконавчу дисципліну), 4 «Догани», 2 «Суворих догани» та «Попередження про неповну службову відповідність» за 2018 рік та 4 (усних) «Суворих догани» за 2019 рік (т.І, а.с.142-147).

Згідно статті 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Суд наголошує, що заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування.

Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Суд наголошує, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Відповідно до Конституції України та інших актів законодавства України військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоді.

Особи, які посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягаються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23.06.1995 року (далі Положення про матеріальну відповідальність), визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.

Обчислення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, провадиться з урахуванням зносу військового майна за встановленими нормами.

На думку ТВО помічника командира з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , відповідно до Відомості №1 від 15.01.2019 року, сукупний коефіцієнт зносу двигунів автомобілів ЗІЛ 131, 1983 та 1989 року виготовлення та автомобіля УРАЛ 375 1982 року виготовлення, згідно паспортів автомобілів (т.І, а.с.187-215), становить 0,504 відсотка (т.І, а.с.125).

Командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.

Крім того, у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Суд зазначає, що відомості про призначення або проведення розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів ЗІЛ 131, військові номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у червні 2018 року, суду не надавалися.

Проте суд зазначає, що розслідування не проводиться, тільки, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

У випадку призначення розслідування, воно проводиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту.

Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця або військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах

розслідування.

Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або

призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

У висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.

До висновку додаються: письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності; письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди; акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування; довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування. Всі матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.

Вищий за підлеглістю командир (начальник) перевіряє обґрунтованість притягнення винної особи до матеріальної відповідальності, а також розміру стягуваної суми. У виняткових випадках, з урахуванням матеріального стану винної особи, її сімейних обставин тощо, розмір суми, що підлягає стягненню, може бути зменшено. Розмір стягуваних сум у цьому разі не може бути меншим, ніж це передбачено пунктом 10 цього Положення.

Матеріальна відповідальність не настає у випадках: коли заподіяна шкода є наслідком дії непереборної сили; не встановлення винної особи; смерті винної особи; коли шкоду заподіяно внаслідок виконання наказу старшого начальника, або виправданого в конкретних умовах службового ризику, або правомірних дій.

Аналізуючи положення пунктів 3, 10-15 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, суд дійшов висновку, що обсяг матеріальної відповідальності ставиться у залежність, як від форми вини, так і від певних фактичних обставин, за якими власне визначається винуватість особи у заподіянні державі збитків, відповідно і міра вказаного виду юридичної відповідальності.

З урахуванням того, що законодавством чітко визначено необхідність встановлення вини в діях саме того військовослужбовця, який притягується до матеріальної відповідальності, та оскільки йдеться про застосування юридичної відповідальності до позивача, суд вважає, що відповідачем мав би бути доведений склад правопорушення, вчиненого позивачем та наявність взаємозв`язку між діями останнього та заподіяною шкодою.

Таким чином, для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності, та з якою метою завдано шкоду або збитки. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків.

Як вбачається з Акту службового розслідування, позивачем, 26 листопада 2018 року, було здійснено попередження та нагадування особовому складу І польового вузла зв`язку про злиття води з охолоджуваних систем автомобілів.

Згідно довідки отриманої судом від Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів, мінімальна температура повітря у селі Красносілка, Одеської області (місце розташування військової частини НОМЕР_1 ), 26 листопада 2018 року становила 3,5 градуси тепла.

Тобто, позивачем завчасно було здійснено нагадування особовому складу про необхідність злиття води в автомобілях, до пониження температури повітря до 0 і нижче градусів.

Стосовно відповідальності ОСОБА_11 , за можливе не злиття води, суд зазначає, що згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, черговий парку зобов`язаний в неопалюваних приміщеннях парку та в польових парках перевіряти, чи злито воду з систем охолодження двигунів, і наявність табличок "Воду злито", робити про це запис у журналі контролю за зливанням води; у разі різкого зниження температури контролювати, чи знято з машин акумуляторні батареї і чи є таблички "Акумуляторні батареї знято".

Доказів, що ОСОБА_1 був черговим парку у листопаді 2018 року, суду не надано.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду справи, журнал контролю зливання води із системи охолодження двигунів машин Військовою частиною НОМЕР_1 взагалі не ведеться, в порушення Додатку 7 до Статуту внутрішньої служби (статті 296, 304 і 316).

Відповідачем було надано до суду копію Журналу контролю зливання води із системи охолодження двигунів машин Військової частини НОМЕР_8 за жовтень 2015 року (т.І, а.с.179-183), та підтверджено, що у Військової частини НОМЕР_1 , Журнали контролю зливання води із системи охолодження двигунів машин відсутні.

Отже, суд зауважує, що матеріали службового розслідування та матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів про те, що саме з вини позивача, у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків, трапилися розмороження двигунів автомобілів.

Суд наголошує, що матеріальна відповідальність військовослужбовців настає тільки у разі, якщо військовослужбовець умисно знищив, пошкодив, зіпсував, здійснив розкрадання або незаконне витрачання військового майна.

Поміж іншим, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження проведення командиром Військової частини НОМЕР_1 , після розгляду матеріалів розслідування, особистої бесіди з позивачем, який притягається до матеріальної відповідальності, що передбачено пунктом 23 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі №243/95.

Зазначене вище свідчить, що відповідачем, під час проведення службового розслідування, не було дотримано вимог вищевказаного Положення.

Разом з тим, суд враховує, що в силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Військовою частиною НОМЕР_1 , тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , не доведена протиправна поведінка позивача, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і настанням шкоди, вина позивача у заподіянні шкоди військовій частині, які згідно з пунктом 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі № 243/95 є обов`язковими і необхідними умовами притягнення позивача до матеріальної відповідальності, Жодного доказу того, що позивач неналежно виконував функціональні обов`язки, відповідачами надано не було.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дана правова позиція узгоджується з правовими висновками колегії суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі по справі К/800/58270/13 від 13 листопада 2014 року та постанови Верховного Суду по справі № 813/2751/17 від 12 грудня 2018 року.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» (№ 30985/96) Європейський суд з прав людини зазначив, що дискреційні повноваження не повинні виконуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_1 , було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень, згідно квитанції №0.0..1 від 20 лютого 2019 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), про визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , «Про підсумки проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин першого польового вузла зв`язку» №18 від 21.01.2019 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «Сувора догана» та притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення у сумі 15 024, 50 гривень - задовольнити.

Наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , «Про підсумки проведення службового розслідування по факту розмороження двигунів автомобілів роти штабних машин першого польового вузла зв`язку» №18 від 21.01.2019 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «Сувора догана» та притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення у сумі 15 024, 50 гривень визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) понесені судові витрати у розмірі 768,40 гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 27 травня 2019 року.

Суддя Балан Я.В.

.