Справа № 1.380.2019.000978
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.000978
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Дзень У.І. № РВ-019 від 02.01.2019 року про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати відділ у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, передану позивачу відповідно до виданого розпорядження Львівською обласною державною адміністрацією «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» № НОМЕР_1 /0/5-17 від 11.12.2017 року для індивідуального дачного будівництва та присвоїти кадастровий номер вказаній земельній ділянці;

- зобов`язати відділ у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру внести відомості до Державного земельного кадастру про форму власності земельної ділянки, переданої позивачу відповідно до виданого розпорядження Львівською обласною державною адміністрацією «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» № НОМЕР_1 /0/5-17 від 11.12.2017 року для індивідуального дачного будівництва, зокрема змінити форму власності вказаної земельної ділянки з комунальної на державну;

- відшкодувати витрати на правову допомогу, понесені у зв`язку з розглядом даної справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Львівською обласною державною адміністрацією 11.12.2017 року видано розпорядження «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» № НОМЕР_2 , яким позивачу як учаснику бойових дій надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності для індивідуального дачного будівництва у приватну власність. Після розроблення проекту землеустрою 20.12.2018 року позивач звернувся із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ-018) про присвоєння даній земельній ділянці кадастрового номеру. Рішенням № РВ 019 від 02.01.2019 року відповідач відмовив у задоволенні заяви з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: значення форми власності не відповідає класифікатору, наведеному у Додатку 18 до Вимог до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, що є Додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, наявні зауваження щодо валідності електронного документа. У проекті землеустрою у завданні виконання робіт зазначено, що форма власності земельної ділянки державна. Вважає таке рішення незаконним, оскільки земельна ділянка передана позивачу відповідно до виданого розпорядження ЛОДА «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» НОМЕР_2 і відноситься до земель державної власності. Це підтверджується довідкою Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру від 30.10.2017 року. Проте, рішенням Пустомитівської районної ради Львівської області від 22.12.2017 року № 422 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Наварія Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області» вказану земельну ділянку було неправомірно віднесено до земель комунальної власності. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Пустомитівської районної ради № 422 в частині включення в межі села Наварія земельних ділянок загальною площею 9,20 га на які розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації № 1219/0/5-17 від 11.12.2017 та № 121/0/5-18 від 09.02.2018 року членам ГО «Ветеранська спілка воїнів АТО» було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва. Зазначає, що у позивача не було підстав для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

04 квітня 2019 року позивачем подано заяву про зміну підстав позову. В заяві зазначає, що крім вказаних у позовній заяві підстав позову суттєвою обставиною є дата надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і, відповідно, виникнення у нього правомірного очікування щодо набуття згаданої земельної ділянки у власність. На момент надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, остання перебувала у державній власності. Це підтверджується довідкою відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру від 30.10.2017 року. Надання дозволу на розробку технічної документації земельної ділянки при її перебуванні у державній власності є підставою зазначення саме такого типу права власності у проекті землеустрою. Оскільки законної зміни типу власності землі з державної на приватну не проводилось, то ніяких змін до проекту землеустрою вносити не потрібно, тип власності зазначено правильно. Через виникнення у позивача правомірного очікування при отриманні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідач мав розглядати присвоєння кадастрового номера відповідно до обставин, які існували на момент отримання згаданого дозволу.

Ухвалою суду від 04 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року заяву представника позивача про зміну підстав позову прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача у задоволенні позову просить відмовити з наступних підстав. Державним кадастровим реєстратором Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Дзень У.І. розглянуто документи, які були подані для внесення змін до Державного земельного кадастру. За результатами розгляду вищевказаної заяви, державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру № НОМЕР_3 з підстав невідповідності електронного документа вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: XML структура значення форми власності не відповідає класифікатору, наведеному у Додатку 18 до Вимог змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, що є Додатком 1 постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051. Державним кадастровим реєстратором правомірно і законно відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно розпорядження Львівської обласної державної адміністрації «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» № НОМЕР_2 /0/ НОМЕР_2 від 11.12.2017 року як учаснику бойових дій надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності для індивідуального дачного будівництва у приватну власність. Після розроблення проекту землеустрою позивач звернувся із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 20.12.2018 року.

Рішенням № РВ-019 від 02.01.2019 року відповідач відмовив у задоволенні такої заяви з підстав невідповідності електронного документа встановленим вимогам, а саме: значення форми власності не відповідає класифікатору, наведеному у Додатку 18 до Вимог до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, що є Додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, наявні зауваження щодо валідності електронного документа.

Вважаючи відмову Головного управління протиправною, з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері Державного земельного кадастру і стосуються внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки та правомірності відмови відповідача у внесенні відомостей.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Згідно статті 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613) до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки:кадастровий номер, місце розташування, опис меж, площа,міри ліній по периметру, координати поворотних точок меж, дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі, дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів, відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв, відомості про обмеження у використанні земельних ділянок, відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки, нормативна грошова оцінка, інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 22 Закону № 3613 визначено вимоги до документів, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;документи мають відповідати законодавству.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді. Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення.

Відповідно до статті 24 Закону № 3613 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно з частиною 2 статті 24 цього Закону державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Вищезазначеною статтею передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону № 3613 державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Згідно з частиною 6 статті 24 Закону № 3613 підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Частиною 6 статті 26 цього Закону визначено, що відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо: земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; із заявою звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам законодавства; заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

Відповідно до положень п.п. 4, 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі - Порядок №1051), яким визначена процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Отже, відповідно до чинного законодавства повноваження із внесення відомостей до ДЗК (змін до них) покладено на державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Пунктом 67 Порядку № 1051 передбачено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Відповідно до пункту 74-1 Порядку № 1051 у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є невідповідність електронного документа установленим вимогам, до рішення про відмову Державний кадастровий реєстратор додає протокол проведення перевірки електронного документа, в якому зазначаються відомості, передбачені пунктом 78 цього Порядку.

У свою чергу підпунктами 1 і 2 п. 111 Порядку №1051 визначено, що державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим п. 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до п. 74 цього Порядку.

Як вбачається з рішення № РВ-019 від 02.01.2019 року причиною відмови стало наступне: значення форми власності не відповідає класифікатору, наведеному у Додатку 18 до Вимог до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, що є Додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, наявні зауваження щодо валідності електронного документа.

Дослідивши додані до заяви документи, копії яких наявні у справі, суд вважає таке рішення законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Підставою відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність електронного документа установленим вимогам. Відповідачем складено протокол № ПП-019 з якого вбачається, що електронний документ не відповідає наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним індексних кадастрових карт (планів), відомостям про інші об`єкти Державного земельного кадастру, їх кількісним та якісним характеристикам та відомостям про значення оцінки земельної ділянки, встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, даним документації із землеустрою або оцінки земель.

Доказів у спростування вищенаведених даних матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 79 Порядку № 1051 позивач не був позбавлений права повторного звернення та подання доопрацьованого електронного документа. Отже, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру можливе лише шляхом приведення у відповідність документації із землеустрою та документація із землеустрою у формі електронного документу.

Стосовно покликань позивача на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення Пустомитівської районної ради №422 в частині включення в межі с. Наварія земельних ділянок загальною площею 9,20 га, то суд не бере такі до уваги, оскільки до матеріалів справи жодною стороною не долучено належним чином завіреної копії такого з доказами набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи наведене суд вважає, що прийняте державним кадастровим реєстратором Дзень У.І. рішення є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Земельним кодексом України та Законом України "Про Державний земельний кадастр", а тому скасуванню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Стосовно питання відшкодування витрат позивача на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи слід зазначити наступне.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частинами 1,2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, відтак підстав для відшкодування витрат позивача на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи немає.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (адреса: 79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 4) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.05.2019 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна