Справа № 346/1946/19
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"22" травня 2019 р. справа № 346/1946/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.04.2019 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови щодо внесення зміни до актового запису про шлюб батьків №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради та актового запису про народження №55 від 02.08.1958, складеного виконкомом Мишинської сільської ради та зобов`язання: внести зміни до актового запису про шлюб батьків №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, а саме виправити по батькові нареченої (матері) з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 "; внести зміни до актового запису про народження №55 від 02.08.1958, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, а саме виправити по батькові матері з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ".

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.04.2019 позовну заяву у адміністративній справі №346/1946/19 за позовом ОСОБА_1 до Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, передано на розгляд за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (а.с.15, 16).

Приписами пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Положенням частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

За визначенням, наведеним в пункті 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. В свою чергу, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Адміністративна юрисдикція визначається Кодексом адміністративного судочинства України за допомогою трьох критеріїв, а саме: предметної (родової), інстанційної (функціональної) та територіальної (просторової) (підсудності).

Предметна юрисдикція визначена параграфом 1 Глави 2 Розділу І Загальні положення Кодексу адміністративного судочинства України. Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №820/5198/16.

Як слідує зі змісту позовної заяви позивач просить визнати протиправною відмову Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо внесення зміни до актового запису про шлюб батьків №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради та актового запису про народження №55 від 02.08.1958, складеного виконкомом Мишинської сільської ради та зобов`язати відповідача внести зміни до актових записів про шлюб батьків позивача №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, а саме виправити по батькові нареченої (матері) з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ", та про народження позивача № 55 від 02.08.1958, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, а саме виправити по батькові матері позивача з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 .

Отже, спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни запису до актового запису про шлюб батьків та до актового запису про народження позивача, які відмінні від існуючих записів цивільного стану.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (частина 1, 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу (далі - ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У підпункті 2.13.1 пункту 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, оскаржуваним висновком Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відмовлено у внесенні зміни до актового запису про шлюб батьків позивача №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, з підстав, що актовий запис про народження матері №85 від 06.05.1970, в якому зазначено по батькові матері позивача " ОСОБА_2 " поновлений пізніше, ніж складений актовий запис про шлюб батьків №5 від 27.11.1949.

Також, оскаржуваним висновком Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відмовлено у внесенні зміни до актового запису про народження позивачки №55 від 02.08.1958, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, з підстав, що в актовому записі про шлюб батьків №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради по батькові нареченої (матері) зазначено " ОСОБА_2 ".

В даній справі, позивач звернувся за захистом до суду для забезпечення органом державної влади особистого немайнового права на відображення у актовому записі про своє народження інформації про прізвище матері, та майнового інтересу щодо отримання спадщини, з метою підтвердження його родинних зв`язків з матір`ю.

При цьому, у позовній заяві відсутні доводи щодо протиправності оскаржуваного висновку відповідача, а лише вимога про зобов`язання внести зміни до актового запису.

Отже, спірним у даній справі є встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, як наслідок захист немайнового права та інтересу позивача.

Спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України") суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад, що вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, має розглядатися за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі №346/1946/19 за позовом ОСОБА_1 до Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови щодо внесення зміни до актового запису про шлюб батьків №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради та актового запису про народження №55 від 02.08.1958, складеного виконкомом Мишинської сільської ради та зобов`язання: внести зміни до актового запису про шлюб батьків №5 від 27.11.1949, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, а саме виправити по батькові нареченої (матері) з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 "; внести зміни до актового запису про народження №55 від 02.08.1958, складеного виконкомом Мишинської сільської ради, а саме виправити по батькові матері з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ", слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі №346/1946/19 за позовом до Коломийського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

З врахуванням приписів частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Григорук О.Б.